Režie:
Claude VitalKamera:
Maurice FellousHudba:
Paul MisrakiHrají:
Michel Galabru, Jean Lefebvre, Daniel Ceccaldi, Marie-Hélène Breillat, Claude Gensac, Francis Perrin, Sabine Azéma, Gérard Jugnot, Robert Dalban (více)Obsahy(1)
Julien žije na zámku se svou manželkou urozeného původu Germaine, které už dvacet let tvrdí, že pracuje v průmyslu – má konzervárnu, která se proslavila svým výtečným hráškem. Ve skutečnosti pracuje jako vrátný v luxusní restauraci U Maxima, kde má takříkajíc pod palcem chod slavného podniku a osobně zná všechny význačné hosty. Na průmyslníka přišel proto, že skutečný majitel konzervárny se náhodou jmenuje stejně jako on – Mercier… Germaine, která tráví hodně času s kanovníkem, majícím sklon příliš holdovat alkoholickým nápojům, oznamuje manželovi, že přijede syn jejího bratra Octave, který právě dostudoval a Julien ho má vzít k sobě do továrny. Julien se samozřejmě zděsí, a když mladík skutečně přijede, řekne mu pravdu. Tak Octave poznává chod proslulého podniku i služby, které Julien prokazuje význačným návštěvníkům, když jim dohazuje půvabné společnice, za což ovšem inkasuje nemalé sumy peněz. Poznává i Julienovu milenku Totoche, která by se ráda stala vdanou paní. Octave je nicméně v rozpacích: co teď bude dělat? V téže době se z pobytu v Anglii vrací i Julienova dcera Genevieve, která nadšeně oznamuje, že se s někým seznámila: je to Francouz a šlechtic! Zdá se, že dívka je do zatím neznámého muže poblázněná. Germaine se v novinách dočte, že Mercierovy konzervárny významně zvýšily obrat, a tlačí na Juliena, aby koupil nový pozemek. Ten se tedy musí postarat o značnou sumu peněz, kterou chce získat tím, že Totoche na celý víkend prodá velvyslanci, který po ní doslova šílí. Milá Totoche si ale mezitím vybrala jiného nápadníka, zchudlého markýze du Vélina, který se poohlíží po bohaté nevěstě, protože právě zesnulý strýc mu nenechal žádné dědictví a on je prakticky na mizině, což ovšem pečlivě skrývá. Totoche du Vélina svádí a on jí ve slabé chvilce přislíbí manželství, vzápětí ale žádá Juliena, aby jí vzkázal, že to nemyslel vážně. Za to Julien od markýze zinkasuje sumu potřebnou na koupi pozemku, protože zklamanému velvyslanci musel peníze vrátit. Julien, kterému vše pomalu přerůstá přes hlavu, se rozhoduje odejít na odpočinek a oznamuje, že svou továrnu prodá. Octavovi sdělí, že by měl nastoupit na jeho místo, s čímž mladík zprvu nesouhlasí. Na zámku se koná slavnost, na níž má Genevieve představit rodičům svého vyvoleného. Jaké je Julienovo zděšení, když v něm pozná markýze, který si ho samozřejmě pamatuje z restaurace. Namluví mu, že na zámku jen obsluhuje. Netrvá ale dlouho a vyděsí se i markýz, když se na slavnosti objeví vyparáděná Totoche, doprovázená další „dámou“ od Maxima. Oba muži prchají před odhalením a nakonec se sejdou schovaní ve stejné skříni, jejíž podlaha se ale pod jejich tíhou proboří. Markýz vypíše Totoche jako odškodné šek na 250 000 franků – který je ovšem nekrytý – a dívka nadšeně odjíždí... (TV Prima)
(více)Recenze (56)
Velmi příjemná, typicky divadelní komedie o člověku, jemuž se jednoho ne tak úplně krásného dne začne kazit vše, co se kazit může. Michel Galabru hraje výtečně, děj je i díky sympatické stopáži fajn svižný, vše se navíc odehrává ve dvacátých letech minulého století, takže film má i takovou milou "retro" atmosféru podpořenou jakoby zasněnou kamerou. A zmínit musím také vynikající československý dabing, v němž například Jean Lefebvre hovoří hlasem Lubomíra Lipského. ()
Nijak zajímavá, spíše průměrnější francouzská komedie, na jedno zhlédnutí, která neurazí, ani nenadchne, jen se na ní prostě dobře kouká. Prostě obyčejná, velice sympaticky natočená a zahraná situační komedie plná omylů, záměn, nedorozumění a nečekaných odhalení. Navíc s šarmantní Claude Gensac, nevyužitým Jeanem Lefebvrem a excelentním Michelem Galabru (v geniálním dabingu tradičního Soběslava Sejka) v hlavní úloze. Tady se všechno točí kolem něj a on dokazuje, že film podobných kvalit (a komedii obzvlášť) prostě s velikým přehledem utáhne a pro mě byla radost to sledovat. Být tam místo něj kdokoliv jiný (kromě Funése, který tady s těmi četníkovskými herci nějak chyběl), pravděpodobně by to vůbec nefungovalo. A když už se na to nejspíš už nikdy nepodívám, po Četnících a rozhovoru jsem se s úžasným Michelem Galabru nemohl rozloučit příjemněji. A ta čtvrtá hvězdička je mimochodem jenom za něj, bez něj by to bylo o jednu méně. Odpočívejte v pokoji, mistře - a pozdravujte Lousie de Funése. Snad už jste se po tolika letech konečně zase potkali, chlapci. ()
Přiznávám, že mi to nepřišlo vůbec vtipné. Pro mě situační komedie, jejíž pointy nejsou k smíchu a co víc ani zábavné, nebo úsměvné (navíc většina humoru vychází z pružné morálky hlavní postavy a víc nic). Situační komedie bez humoru. Navíc s neustále se opakujícími nápady, takže máte ve výsledku pocit, že je to celé hrozně zdlouhavé (tak třikrát předpokládáte, že to je konec a není). Jsou o dost lepší francouzské komedie z dané doby. 50% ()
Herecký koncert Michela Galabru který zde hraje opravdu s energíí na rozdávání. Opět mě moc mile překvapil a utvrdil vtom že je to jeden z nejlepších francouzských komiků, vůbec. Hodně mu pomáhá i jako vždy elegeantní Claude Gensac a Jean Lefebvre v roli kněze. První polovina filmu se sice místy nepatrně vleče, ale ta druhá ve které Michel utíká před svou milenkou a Markýzem který si chce vzít jeho dceru je výborná a film v ní dostane opravdové grády. Zavěr mi připadal trochu uspěchaný, ale byl poměrně vtipný. Můj celkový dojem z Vratného je tedy moc dobrý. Jak už jsem zmínil Michel hraje ve filmu opravdu jako o život a druhá půlka bude pro milovníky crazy humoru dost vtipná takže tu trochu horší první zastíní. Díky Micheli za tuhle komedii za kterou ti za sebe dávám 4 hvězdy a rád jí někdy zase uvidím znovu. ()
Tahle komedie ze sedmdesátek je jako sedmdesátník v nejlepší formě. Mladý duchem, zralý charakterem, ale do kopce se trochu zadýchává. Z dvojího života hlavní postavy se dá vykřesat spousta humoru a ten v první polovině funguje znamenitě. Pak se ale dějová linka se z asfaltky změní v hrbolatou polní cestu a sedmdesátník tu a tam škobrtne. Michel Galabru v partu prvních houslí nezaváhá, ač díky přítomnosti madame „Žozefy“ člověk pořád čeká, kdy zpoza buku vykoukne četnická čapka. ()
Galerie (10)
Photo © Gaumont
![Vrátný od Maxima - Z filmu - Marie-Hélène Breillat, Dominique Davray, Claude Gensac, Sabine Azéma, Daniel Ceccaldi](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/031/158031856_444284.jpg)
Reklama