Režie:
Claude VitalKamera:
Maurice FellousHudba:
Paul MisrakiHrají:
Michel Galabru, Jean Lefebvre, Daniel Ceccaldi, Marie-Hélène Breillat, Claude Gensac, Francis Perrin, Sabine Azéma, Gérard Jugnot, Robert Dalban (více)Obsahy(1)
Julien žije na zámku se svou manželkou urozeného původu Germaine, které už dvacet let tvrdí, že pracuje v průmyslu – má konzervárnu, která se proslavila svým výtečným hráškem. Ve skutečnosti pracuje jako vrátný v luxusní restauraci U Maxima, kde má takříkajíc pod palcem chod slavného podniku a osobně zná všechny význačné hosty. Na průmyslníka přišel proto, že skutečný majitel konzervárny se náhodou jmenuje stejně jako on – Mercier… Germaine, která tráví hodně času s kanovníkem, majícím sklon příliš holdovat alkoholickým nápojům, oznamuje manželovi, že přijede syn jejího bratra Octave, který právě dostudoval a Julien ho má vzít k sobě do továrny. Julien se samozřejmě zděsí, a když mladík skutečně přijede, řekne mu pravdu. Tak Octave poznává chod proslulého podniku i služby, které Julien prokazuje význačným návštěvníkům, když jim dohazuje půvabné společnice, za což ovšem inkasuje nemalé sumy peněz. Poznává i Julienovu milenku Totoche, která by se ráda stala vdanou paní. Octave je nicméně v rozpacích: co teď bude dělat? V téže době se z pobytu v Anglii vrací i Julienova dcera Genevieve, která nadšeně oznamuje, že se s někým seznámila: je to Francouz a šlechtic! Zdá se, že dívka je do zatím neznámého muže poblázněná. Germaine se v novinách dočte, že Mercierovy konzervárny významně zvýšily obrat, a tlačí na Juliena, aby koupil nový pozemek. Ten se tedy musí postarat o značnou sumu peněz, kterou chce získat tím, že Totoche na celý víkend prodá velvyslanci, který po ní doslova šílí. Milá Totoche si ale mezitím vybrala jiného nápadníka, zchudlého markýze du Vélina, který se poohlíží po bohaté nevěstě, protože právě zesnulý strýc mu nenechal žádné dědictví a on je prakticky na mizině, což ovšem pečlivě skrývá. Totoche du Vélina svádí a on jí ve slabé chvilce přislíbí manželství, vzápětí ale žádá Juliena, aby jí vzkázal, že to nemyslel vážně. Za to Julien od markýze zinkasuje sumu potřebnou na koupi pozemku, protože zklamanému velvyslanci musel peníze vrátit. Julien, kterému vše pomalu přerůstá přes hlavu, se rozhoduje odejít na odpočinek a oznamuje, že svou továrnu prodá. Octavovi sdělí, že by měl nastoupit na jeho místo, s čímž mladík zprvu nesouhlasí. Na zámku se koná slavnost, na níž má Genevieve představit rodičům svého vyvoleného. Jaké je Julienovo zděšení, když v něm pozná markýze, který si ho samozřejmě pamatuje z restaurace. Namluví mu, že na zámku jen obsluhuje. Netrvá ale dlouho a vyděsí se i markýz, když se na slavnosti objeví vyparáděná Totoche, doprovázená další „dámou“ od Maxima. Oba muži prchají před odhalením a nakonec se sejdou schovaní ve stejné skříni, jejíž podlaha se ale pod jejich tíhou proboří. Markýz vypíše Totoche jako odškodné šek na 250 000 franků – který je ovšem nekrytý – a dívka nadšeně odjíždí... (TV Prima)
(více)Recenze (56)
Posílám dál i ven. "Bonsoir. Buďte vítán. Au revoir. Přijďte zas." To jsem já. Váš podnikavý papá, díky kterému se vám to ze stříbrných lžiček tak sladce papá. ()
Herecký koncert Michela Galabru, nemůžu jinak než pět hvězdiček. On je přesně ten typ herce-živla ( u nás to byl Vladimír Menšík), který může sršet, křičet, lítat, gestikulovat a já nevím co, a přitom mu to sedí, nemůžete říct, že přehrává. Přitom umí také mlčet nebo hrát třeba jenom očima a obočím. No a když má tady za manželku Claude Gensac,okouzlující jako ostatně vždy a všude, pak moje pocity z filmu přesně vystihuje jeho výraz na plakátě:-) ()
V úvodu konverzačně vybroušená záležitost s inteligentní, vkusnou a nápaditou komikou po boku, nicméně v závěru je notně zašmodrchaná zápletka rozpletena (nebo spíš násilně rozškubána - jako když se vám nedaří rozvázat tkaničku) poněkud nedomyšleným "hurá" stylem, který maličko degraduje všechny scénky, které takovému po všech stránkách zbrklému závěru předcházely. P.S.: Nepochopila jsem, z jakého důvodu byla do filmu angažována čtyřnohá nejlepší přítelkyně člověka, když si nikdo nedal práci s jejím aktivním zapojením do děje. Sice svědomitě plnila svou úlohu a snaživě pobíhala po place, ale nikdy nikoho NEVÍTALA, bylo jí naprosto jedno, kdo z její lidské "smečky" odchází a kdo se navrací. Nebyla to její chyba, ale kdo někdy vlastnil psa jakožto rodinného přítele, musí si nutně jejího nepřirozeně lhostejného chování povšimnout. ()
Vrátného od Maxima bych svou úrovní zpracování přirovnal k filmu Stepující stonožka. Není to zrovna střeštěná komedie, avšak komedie typicky francouzská, plná zvratů, nečekaných či nechtěných návštěv, excelentních herců a krásných hereček. ()
Naprosto pohodová tradiční francouzská komedie s příjemnými hereckými hvězdami své doby a bláznivým příběhem, který nemohl skončit jinak než dobře. ()
Zápletka tak naivní.... ()
Nijak zajímavá, spíše průměrnější francouzská komedie, na jedno zhlédnutí, která neurazí, ani nenadchne, jen se na ní prostě dobře kouká. Prostě obyčejná, velice sympaticky natočená a zahraná situační komedie plná omylů, záměn, nedorozumění a nečekaných odhalení. Navíc s šarmantní Claude Gensac, nevyužitým Jeanem Lefebvrem a excelentním Michelem Galabru (v geniálním dabingu tradičního Soběslava Sejka) v hlavní úloze. Tady se všechno točí kolem něj a on dokazuje, že film podobných kvalit (a komedii obzvlášť) prostě s velikým přehledem utáhne a pro mě byla radost to sledovat. Být tam místo něj kdokoliv jiný (kromě Funése, který tady s těmi četníkovskými herci nějak chyběl), pravděpodobně by to vůbec nefungovalo. A když už se na to nejspíš už nikdy nepodívám, po Četnících a rozhovoru jsem se s úžasným Michelem Galabru nemohl rozloučit příjemněji. A ta čtvrtá hvězdička je mimochodem jenom za něj, bez něj by to bylo o jednu méně. Odpočívejte v pokoji, mistře - a pozdravujte Lousie de Funése. Snad už jste se po tolika letech konečně zase potkali, chlapci. ()
"Drahý Juliene, je obdivuhodné, jak jste mi dokázal dvacet let lhát" ."Hm, dost jsem se kvůli tomu trápil". "Rozkošné, ovšem jedno Vám zazlívám, koupil jste stejný náramek své milence, jako mně"! Kouzelná oddychovka z Francie 70 let. Skvělí Galabru, Gensac, Lefebvre a další. S fantastickým dabingem Sejk, Fialová, Brabec, Maciuchová......."Zbláznils ses doporučit slečnu Lulu kardiakovi"? V hampejzu u Maxima, to byl sladký život :) ()
Tahle komedie ze sedmdesátek je jako sedmdesátník v nejlepší formě. Mladý duchem, zralý charakterem, ale do kopce se trochu zadýchává. Z dvojího života hlavní postavy se dá vykřesat spousta humoru a ten v první polovině funguje znamenitě. Pak se ale dějová linka se z asfaltky změní v hrbolatou polní cestu a sedmdesátník tu a tam škobrtne. Michel Galabru v partu prvních houslí nezaváhá, ač díky přítomnosti madame „Žozefy“ člověk pořád čeká, kdy zpoza buku vykoukne četnická čapka. ()
Parádní taškařice, která má tak subtilní humor že ji chvílemi dochází dech. Zaručeně ale pobaví. ()
Svižná nestárnoucí komedie z prostředí luxusního pařížského baru, ve které o komické situace není nouze, jak jsme konečně u francouzských komedií zvyklí. Má kromě atraktivního prostředí, příjemné hudby a výpravných kostýmů i v podobných snímcích ostřílené herce. Příběh stavící na prozrazení dvojího života hlavního hrdiny, kterého skvěle zahrál Michel Galabru není sice originální, ale je vtipný, pohodový a zábavný. Komu by se nelíbilo, kdyby ho v restauraci, kam chodí denně obědvat, přivítal a postaral se o něj stejně vlídný a přátelský vrátný. Jen ze spropitného by si dneska zámek už sotva pořídil. ()
Francouzské komedie ze 60. - 80. let mám rád. Hlavně díky tomu, že si na nic nehrají (facky, záměny postav, kufříků,...), a přesto jsou přitažlivé i pro náročnější diváky. Tento film je sice ze stejného období, ale to je tak všechno. Sice jsem nepřišel na to, co v této komedii nefunguje, ale něco určitě. Krátce řečeno: Nudná komedie s pár světlými okamžiky. ()
O téhle komedii se hovoří jako o něčem úžasném. Myslím, že francouzských komedií jsem viděl hodně a rozhodně tato nepatří k nejlepším, ale ani k nejhorším. Průměr. ()
Herecké obsadenie v ktorom chýbal už len L.de Funés. Chutná francúzska komédia z prostredia Maxima. Čo sa mi nepáčilo na tomto filme, tak to bol záver, akoby nevedeli čo majú s tým urobiť...65%. ()
Tato komedie lehce zaostava za temi nejlepsimi z zanru, ovsem je dobre videt, ze Michel Galabru hral nekde jinde nez jen v Cetnikach. ()
Příjemná francouzská komedie. Konečně sem viděl Michela v hlavní roli a dle předpokladů mu to šlo bez problémů. Moc mi tam neseděla Claude Gensac, ale důvod je jasnej... jako drahá polovička se prostě hodí víc k Funésovi. A tradičně výbornej Lefebvre (scéna s ním v Maximovi je dokonalá). Trošku to kazí poměrně křečovitá kombinace "útěk + únos" a finále sem si taky představoval trošku bláznivější. Ale i tak sem se párkrát od srdce zasmál. ()
Komedii se starými známými, populárními herci odpustím i občasnou těžkopádnost humoru a mírně uhozenou fraškovitost závěru... ()
Přiznávám, že mi to nepřišlo vůbec vtipné. Pro mě situační komedie, jejíž pointy nejsou k smíchu a co víc ani zábavné, nebo úsměvné (navíc většina humoru vychází z pružné morálky hlavní postavy a víc nic). Situační komedie bez humoru. Navíc s neustále se opakujícími nápady, takže máte ve výsledku pocit, že je to celé hrozně zdlouhavé (tak třikrát předpokládáte, že to je konec a není). Jsou o dost lepší francouzské komedie z dané doby. 50% ()
Skvělá francouzská komedie s excelujícím Michelem Galabru v jedné z jeho mála opravdu hlavních rolí.. ()
Tahle komedie uz hodne ztratila casem ze sveho. Pro me silne nezabavny film bez jedineho gagu. ()
Reklama