Režie:
Christian PetzoldKamera:
Hans FrommHudba:
Stefan WillHrají:
Nina Hoss, Ronald Zehrfeld, Nina Kunzendorf, Imogen Kogge, Kirsten Block, Eva Bay, Valerie Koch, Uwe Preuss, Max Hopp, Claudia Geisler-Bading, Nikola Kastner (více)Obsahy(1)
Červen 1945. Domů do Berlína se vrací zraněná a zjizvená Nelly, která přežila Osvětim. Společnost jí dělá Lene, zaměstnankyně Židovské agentury a Nellyina kamarádka z předválečných dob. Nelly se ještě zcela nezotavila po operaci tváře a navzdory Leniným varováním se vydává hledat svého manžela Johnnyho, životní lásku, který ji odmítl opustit a dlouho ji chránil před nacistickým pronásledováním. Nellyina rodina zahynula během holokaustu. Johnny je přesvědčen, že nepřežila ani jeho manželka. Když ho Nelly konečně najde, Johnny vidí jen ženu, která ho znepokojuje svou podobou s Nelly a odmítá uvěřit, že jde skutečně o jeho ženu. V naději, že tak získá dědictví její rodiny, navrhuje Nelly, aby na sebe vzala identitu jeho zesnulé ženy. Nelly souhlasí a ujímá se role sebe sama. Chce zjistit, jestli ji Johnny miloval i to, jestli ji zradil. Nelly chce svůj někdejší život zpět. (AČFK)
(více)Recenze (110)
Protrpěla jsem to, abych viděla trochu zajímavých posledních pár minut. ()
Zvláštní film, německy chladný. Vše důležité, o čem vypráví - válka, holocaust, láska - v něm vlastně explicitně není, stejně jako emoce. Než samotné jeho sledování, které místy nudí, je zajímavější následné přemýšlení nejen o výše uvedených širších tématech, ale také o tom, co vlastně tvoří naší identitu. Za to přidávám v hodnocení tomuto jinak veskrze průměrně natočenému snímku (židovskou) hvězdu. ()
Pomaly start a o to neskutecnejsi finale. Naprosta parada, neustale napeti, atmosfera. Vse funguje. Herci hrajou naprosto skvele, to je koncert. Majstrstyk! Takhle se delaji filmy! Skoda jen nedoreceneho finale, ktere je v evropskem filmu tak oblibene.... ()
Veľmi milé prekvapenie. Na (po)vojnové drámy si nepotrpím, preto som do toho nešiel s veľkými očakávaniami. Pomalú gradáciu vyvážila rozumná stopáž. Jednoduché, ale silné finále. ()
Výborný námet i pevná a vynaliezavá réžia ma v spolupráci so solídnymi hereckými výkonmi v podstate dostali. Avšak napriek tomu sa nemôžem zbaviť dojmu, že to najatraktívnejšie na celom príbehu (hra s identitou) mi po celý čas pripadalo maximálne neuveriteľné a nepravdepodobné. A hoci mi samotná záverečná trojbodka prišla ako skvelý vrchol všetkého pred ňou, s odstupom času film nedokáže rezonovať a tak sa stáva len precíznym avšak zabudnuteľným zárezom v toľko krát vyžmýkanom časovom horizonte. ()
Phoenix je takým trochu iným a zvláštnym pohľadom na vojnové a povojnové obdobie zároveň. Zvláštna zmes citov, nevyriešených sporov a jemne dusivej atmosféry oného obdobia s príjemným hudobným podmazom. Melancholické spracovanie tomu dodalo istú vážnosť a punc. Avšak opäť ako v prípade mnohých európskych filmov to na mňa bolo až moc pomalé. 60 % ()
Hneď od začiatku klasické hudobné tóny a atmosféra nenapodobiteľných zašlých časov, pravej žánrovej klasiky, tej najpríťažlivejšej od Hollywoodu . Kto by to bol povedal, že tento skutok, tak bravúrne prinavráti, nemecká kinematografia. Perfektný scenár, réžia, dramaturgia a vôbec celý realizačný tým. To už nebolo podstatné v akom synonyme sa tento normálny dej niesol, pretože všetko zapadalo do seba a fungovalo, ako Švajčiarske hodinky , bez ohľadu na nepatrné bezprecedentne okolnosti. ()
Celkem zklamání...evropské filmy mám rád a herecké výkony jsou velmi dobré, ale iritovala mě zápletka, které lze jen těžko uvěřit. Každý, kdo s někým žije, ví, že nejen podle obličeje lze někoho poznat-stačí gesta, hlas...Čekal jsem proto, že závěr bude promyšlenější a emotivnější, možná nějaký zvrat, který vnese více uvěřitelnosti do děje, ale k tomu nedojde... ()
to tedy byla síla, tohle, že je film s hodnocením kolem 70%? Takováhle slátanina? Kam jste dali mozky, přátelé? Hlavní problém je v naprosté nevěrohodnosti klíčové zápletky filmu. Johnny by musel být dementní, aby manželku nepoznal. A vůbec celé chování postav postrádá logiku a zaujetí, je to pekelná porce nudy. Když k tomu přičtu podprůměrné herecké výkony, považuju za své osobní vítězství, že jsem tuhle pitomost dokoukal až do konce. Před tímto filmem varuji, je to ztráta času. ()
Když sem film našla, strašně jsem se těšila na jeho shlédnutí. Mám ráda filmy na téma druhý světový války, o lidech v koncentračních táborech a tak...jenže film bohužel nesplnil má očekávání..Nemůžu film označit za špatný film, scénář byl dobře napsán, ale asi mi nesedli herci, kteří to hráli nějak moc strojene, ponuře... Ale 3* si film určitě zaslouží alespoň za nápad :-) ()
Zajímavé téma ,ale nějak nedodělané.Láska,zrada,domněnky,očekávání.Všechno to nějak splyne i s koncem,který to nijak nevylepší.Škoda. ()
Je po válce a domů se z Osvětimi vrací zraněná a v obličeji zjizvená Nelly spolu s kamarádkou Lene. I když ji Lene varuje před jejím mužem, který se zachoval jako zrádce, když ji prodal esesákům a chová se jako zrádce i teď, kdy chce shrábnout její dědictví, Nelly se přesto vydává svého Johnnyho hledat. Johnny je přesvědčen, že Nelly v Osvětimi zahynula stejně, jako celá její rodina. Když se potkají tváří v tvář, Johnny ji nepozná. Je ale sakra podobná jeho ženě, tak ji přesvědčí, aby zahrála samu sebe a on mohl majetek její rodiny získat… Joo, bylo by to zajímavé, nebýt té omáčky okolo. Támhle nějaký chlap z baru, co znásilňuje, tu běhání po městě. Jejda. Začátek byl skvělý a konec taky. Námět skvělý, mám ráda poválečné filmy, herci velice sympatičtí. Jen se prokousat tím zbytkem. ()
Jeden z nejlepších filmů z poslední doby, v čele s Ninou Hoss. Zradil, nezradil, miloval ji, nemiloval ji... ()
Trochu jsem doufala, že se to na konci nějak vygraduje a on přizná, že si z ní vlastně dělal jen srandu nebo tak. Celý děj se motá kolem něčeho dost absurdního. ()
Scénář 5 režie 5 herci 5 výprava 3 celkem 18 hodnocení 90 %Moře bolesti, přeživší Holocaust mají nárok na iracionální jednání. ()
*Spoilery.* Film se odehrává po tom, co je hlavní hrdinka propuštěna z koncentračního tábora. Celkem mě mátlo, kde vlastně se celý děj odehrává, no po přečtení základního popisu na databázi filmů mi potvrdili, že se děj odehrává v poválečném Německu. Celý film začíná scénou v autě, které je zastaveno nějakou formou německé policie. Jako první zde vidíme Ester. Z počátku pro mě bylo dost těžké poznat, kdo to vlastně je. Nějaký člen rodiny? Ti jsou ale všichni údajně mrtví. Časem vyplývá, že je to její kamarádka ještě z doby před tím, než je Nelly poslána do tábora. Nelly vidíme chvíli po tom, co auto zastaví, no nevidíme její tvář. Vidíme stvoření zabaleno do deky, které má hlavu zavázanou do již zakrvácených obvazů. Okamžitě se mi vybavil film Ich seh, Ich seh, což možná pomohlo k jistému nepříjemnému pocitu, když jsem takhle ženu viděla a myslím, že tento pohled nikomu nedělá moc dobře. Navíc to vzbuzovalo mou zvědavost, jelikož jsme neviděli její tvář a ptali jsme se v podstatě úplně stejně jako ten muž, jenž na ni křičel, ať mu ukáže svůj obličej. Kdyby tam nebyl, ani si neuvědomujeme, že v hlavě máme v tu chvíli podobné myšlenky. On se své odpovědi dočká velmi rychle, my si na to musíme nějakou dobu ještě počkat. Naše přání a zvědavost je ukojena v jejím snu. Sice stojí ve stínu, a tedy nevidíme nic výrazného, ale i tak na mě tento záběr nepůsobil moc příjemně. Její vykulené oči vystupovali z tmavě rudé tváře. Navíc šli v pozadí slyšet opravdu nepříjemné zvuky dýchání, které tomu dodávali ještě více nepříjemnou atmosféru. Brzy se nám ve filmu začnou objevovat náznaky na posledního hlavního hrdinu. Vidíme fotografie, slyšíme několikrát jeho jméno – Johnny, muž s nímž Nelly byla, než ji odvedli. Ona se jej snaží najít, ale Ester jí v tom tak nějak odmítá pomoci a snaží se jí od toho odradit. Navíc pořád naráží na to, že je to zrádce a já jsem se tímto jejím názorem nechala velmi rychle ovlivnit. Časem se dozvídáme, že právě díky tomu, že on ji zradil, ji pravděpodobně odvedli, no ve filmu není vyložena pravdivá verze od Johnnyho, takže je na každém, čemu bude vlastně věřit. Já osobně jsem čekala, že ve filmu uvidíme tu dojemnou chvíli, kdy si žena sundává obvazy a bude to podobné, jako když ve filmech pro mladistvé dívka, jenž byla dříve ošklivka třídy, schází po schodech a je nejhezčí v celé místnosti. A nebo to bude podobně děsivé jako v Ich seh, ich seh. Zde ale tato scéna vůbec není a místo toho najednou prostě vidíme ženu u trosek, o kterých se v minulých záběrech vedla řeč. Když jí kamera najede na obličej, tak pochopíme, že je to stále ta stejná, jenž byla předtím v obvazech – už kvůli dřívějším fotografiím, a nebo stálým pohmožděninám v obličeji. Vždy když má film nějaký název, tak se snažím po čas filmu přemýšlet proč. Většinou je to do očí bijící, protože to má třeba název podle hlavního hrdiny, nebo místa, kde se to odehrává. Někdy je to tak, že je to podle nějaké věty, která ve filmu často zazní. Zde jsem čekala, když jsem uviděla, že Phoenix je název klubu, že to bude podobné jako u filmu Burlesque a film se bude točit okolo tohoto podniku. To se ale vůbec nestalo, ten podnik tam sice byl, ale mohli se potkat kdekoliv jinde, jelikož Phoenix měl minimální význam pro celý film. Přemýšlela jsem nad tím po sledování filmu a snažila jsem se to spojit nějak smyslně dohromady. (Samozřejmě, někdy je komár, prostě jenom komár a nemusíme v něm hledat nějaké další významy.) Osobně jsem došla až k tomu, že Fénix je bájné stvoření, které když zemře, tak shoří a poté se zrodí opět sám ze sebe. Ze svých vlastních trosek. Dá se to dost dobře přirovnat k příběhu této ženy. Když příběh začíná, tak říká, že ona sama sebe už nepoznává, že už neexistuje. Pak se ale díky Johnnymu dostává do role sebe sama a pomalu si začíná být více a více zase podobná, jako by se sbírala ze svého vlastního popela. Tak stejně se jejich vztah začal pomalu vracet z trosek. Bohužel, v tomto filmu se úplného závěru této dvojice nedočkáme. Když Nelly poprvé uvidí svého vysněného, tak na něj zavolá, ale on ji nepoznává. Vidíme to zlomení v ní samé, ale ona to nevzdává a jde za ním znovu. Johnny ale v ní vidí jen ženu, jenž je podobná té jeho a chce díky ní dostat peníze. Netuším, proč na tohle Nelly přistoupila, dle mého mu to měla v tuhle chvíli říct a zničit ho. Ona si ale volí tu romantičtější cestu – kdy s ním bude trávit čas a snaží se zjistit, zda ji opravdu zradil a jestli ji stále miluje. Je těžké říci, kdy muži dochází, že je to opravdu jeho žena a kdy si to přizná. Já osobně to vidím tak, že to samozřejmě tuší už dlouho, ale smíří se s tím sám v sobě až ve chvíli, kdy vidí číslo na její ruce a přestane hrát na klavír v závěrečné scéně. V té chvíli už dle mého nemůže popírat a zůstává ohromeně sedět. Nejsem příznivec otevřených konců, za což by mě určitě spousta milovníků dobrých filmů ukamenovala, protože přece otevřené konce jsou super a pobízí naši fantazii. Já to tak ale nevidím, přijde mi, jako by ten film pak nebyl dokončen a netušíme, jak tento příběh vlastně dopadne. Tady je to úplně dokonalý příklad toho, kdy jsem po konci filmu zmatená a naštvaná. Víme, že on ví. Ona dál zpívá a pak je prostě konec a my si musíme sami domýšlet, jak to asi dopadlo a zda jsou spolu, nejsou spolu a podobně. Nemám to ráda, ale to už je jen můj pohled na věc. Hold mám ráda, když je něco uzavřené. Když se podívám na postavy z toho druhého pohledu a to jako na herce, tak mě ohromuje herečka, jenž hraje Nelly a to Nina Hoss. Před tímto filmem jsem ji vůbec neznala, to nikoho z herců, ale musím říct, že v tomto filmu dle mého hrála skvěle. Taková ta dohra vnitřního zhroucení, když se vrátíte z koncentračního tábora. Ten táhlý vnitřní smutek a deprese, která prostě jen tak neodejde. Ta plachost. I ostatní herci byli velmi dobří, ale ona na mě zde zapůsobila nejsilněji, pravděpodobně kvůli roly, kterou dostala. Film patří mezi ty, které mají dle mého velmi pěkné propracované kompozice, ale zase bych jej nezařadila mezi ty nejlepší. Mám již mezi čím srovnávat a například – již zmiňovaný film Ich seh, Ich seh byl obrazově daleko zajímavější. Musím ale uznat, že se mi zde velmi líbilo nasvícení nočních záběrů a práce hned se scénami na začátku, kdy byla v autě nasvícena jen tvář a za ní úplná tma. Přes to jde ihned poznat, že se jedná o auto. Byli zde momenty, jenž jsem si zapamatovala jako velmi zajímavé. Například prolnutí hlavního titulku filmu s obrazem. Když vjede na cestu protijedoucí auto a osvítí obraz, tak postupně jeho světlo rozsvítí celou obrazovku a na ní se objeví titulek filmu. Střihová skladba filmu bylo docela jednoduchá. Nebyla zde nějaká spousta snů, nebo flashbacků, ale taky se zde jich pár objevilo. Nejvíce mě zaujal asi úsek, kdy Nelly leží ještě obmotaná obvazy v nemocnici v posteli a my slyšíme otevření dveří. Ona otáčí hlavu za zvukem – střih na dveře a tam stojí obvázaná osoba také. Mě okamžitě napadlo, že je to zase Nelly. Pak zavírá dveře, střih na Nelly v posteli jak se ztrácí světlo ze dveří. Byla jsem zprvu zmatená, no pak vidíme Nelly jak vychází ze dveří a tam je někdo další, kdo je stejně zavázaný jako ona a celá tato situace se nám osvětlí, no i tak to na mě působí jako výborný střih a pustila jsem si tuhle část hned několikrát. Zvuk v pozadí celého filmu mi přijde dost propracovaný. Zvuky v pozadí, dýchání, vítr, šum města a hudba. Hudba je v tomto filmu často velmi tichá, že ji ani pořádně nevnímáme, ale jistým způsobem nás uklidňuje, že tam je. Cítím to na sobě, když koukám na nějaké starší filmy, kdy je ještě zvuk takovou novinkou, že prostě hudba v pozadí, nebo propracované ruchy, jsou málo kdy. A to zvláštní ticho mě vždy zneklidňuje a mám pocit, že se mi buď pokazil počítač, nebo je něco špatně se souborem. A už snad jen závěr mého hodnocení. Film mě velmi zaujal svým scénářem, kdyby byla podobná kniha, určitě bych si ji přečetla. Jen mě mírně zklamal otevřený konec, ale to už je můj pohled na věc, věřím, že většině lidí otevřené konce nevadí. Co se týče vizuální stránky filmu, tak zde již mě film nijak extrémně neoslnil, no našli se i velmi zajímavé kompozice a záběry. () (méně) (více)
Len jedno sa v tomto filme dá oceniť - hlavná myšlienka. Inak by som ostatné asi radšej nemala ani rozvíjať. Herci, réžia a scenárista asi držali zlý synonymický slovník, lebo dráma nie je synonymom nudy, nelogickosti, bez života a bez akejkoľvek chémie medzi postavami. Asi jediný kto sa tam snažil bola Nina Kunzendorf, v roly Lene. Veľká škoda. ()
Dobre natocene.... ale brutalna nuda. Hlavna zenska postava mi neskutocne liezla na nervy. Mozno je to skvely film, nepopieram, ale mne tato filmova vec nesadla. ()
Jak som videl vizuálne ako bakalári hovorí m si to len silný príbeh môže zachrániť... ()
Láska nutí lidi dělat neuvěřitelné věci. ()
Reklama