Režie:
Jacques BesnardScénář:
Robert ThomasKamera:
Marcel GrignonHrají:
Michel Galabru, Rosy Varte, Michel Serrault, Paul Préboist, Ginette Leclerc, Raymond Gerôme, Robert Lombard, Pierre Mirat, Jean-Pierre Zola, Maurice Chevit (více)Obsahy(1)
Blízko letiště stojí malá kavárna, obchůdek. Manželé chtějí podnik prodat, protože každý přelet letadla znamená otřesy ničící zařízení. Jen vtipná souhra pohybů majitelů při každém přeletu zabrání škodám. Nikdo samozřejmě nechce podnik koupit. Náhodou "zavraždí" jednoho mafiána a pak je začnou navštěvovat členové gangu, aby se dověděli, co se s kolegou stalo. Všichni jsou zlikvidováni souhrou vtipných náhod. K odstranění těl se nabídne firma Nahim a spol. Jejím zástupcem není nikdo jiný než Paul Préboist. S heslem "mlčím jak hrob, mizí beze stop" odstraňuje těla bizarním způsobem sám převlečen za různé postavy (ČSFD)
(více)Recenze (11)
Je škoda, že je tato komedie dostupná pouze ve velmi nízké kvalitě. Už jenom kvůli jinak vysoce povedenému českému dabingu ( Miloš Kopecky jako Michel Serrault, Květa Fialová jako jeho manželka, zamrzí sice že Sejk dabuje jinou postavu než Galabrua, ale Holý je překvapivě velmi citlivá náhrada.) První polovina ve znamení vidiny lepších zítřků, seznámování se s novým prostředím, atmosféry maloměsta a celkem zdařilých dialogových přestřelek (třeba mezi Serrailtem a kuplířkou odvedle), kdy slova pořážejí vizuální gagy mi náhodou celkově přišla fajn a i mi svou atmosférou úprostřed léta přišla vhod. No a nutno podoknout, že když se manželé konečně zbaví svého podniku umístěného u hlučného letiště a za vidinou ,,životní šance´´ si pořídí nový krám v Marseille, člověk jim tu spokojené využítí životní šance i přeje. Jenomže to by u toho nesměl být režisér Jacques Besnard, který dokázal začít Grand restaurant Septima výcvikem v restauraci a skončit u automobilové honičky v Alpách. Zde pro změnu přejde od zakládání kavárny až po gansterkou válku. A nebojte, i na rychlou jízdu automobilem nakonec dojde. A stejně jako u Grantu restaurantu pana Septima mi druhá polovina s kriminální zápletkou sedla méně než začátek. Pořád to nebylo úplně k zahození a je možná taky trochu nedostatek, že jsem tuto komedii viděl poprvé až dnes a nemohu k ni pociťovat žádnou nostalgii, ale upřímně řečeno, děj postupně spadající do neustále opakované spirály ,,zločinci jsou zlikdivovat manželé a nakonec jsou samy zlikvidováný´´ mi postupně spadl do trochu nudného rutiny. Navíc mi ty likvidace nepřišly nějak moc invenčně a vtipně vymyšlené. Spíš mi celá ta zápletka připadala s dealery připadala trochu šroubovaná. Závěrečná přestřelka už byla pro mě výslověně tak trochu WTF, i když pak závěrečné fotografování bylo milým oživením stejně jako černohumorná postava svérázného pohřebáka v podání Paula Preboista, který zde vytvořil svou další nezamitělnou vedlejší postavu. Ostatně stejně jako v případě Pana Septima bych chtěl i u Životní šance vzpomínat hlavně na ty světlé chvilky. Takže nezapomeňte: HALIN, NENECHÁ STOP, MLČÍ JAK HROB. ()
„Nenechá stop, mlčí jak hrob.“ Když jsem viděl Životní šanci loni poprvé, dost mě zklamala. Snad jsem byl hodně namlsán dalšími společnými komediemi Michela Serraulta a Michela Galabru, měl zde příliš vysoká očekávání, snad za to trochu mohla i velmi slabá kvalita, s jakou jedině šlo film (jak v českém dabingu, tak ve francouzském originálu) volně sehnat, ale je pravda, že zejména ta naivní stylizace groteskní akce mi tenkrát příliš nesedla. I přes původní zklamání jsem se velice potěšil možnosti vidět tuhle Besnardovu komedii v restaurované kopii na velkém plátně a kašlajíc u toho na své původní výhrady (za nimiž si do značné míry pořád stojím) jsem si tuto rozvernou hříčku v příjemné atmosféře komorního sálu nečekané hodně užil. Besnardovy komedie pro mě osobně často stojí spíše na skvělých jednotlivostech a konkrétních scénách, než na výborně promyšleném celku, ale Životní šance je naštěstí těmi zdařilými jednotlivosti naplněna v hojné míře. Boj proti pašování a překupnictví drog v Marseille se v 70. letech stal ústředním tématem pro řadu krimi filmů porůzné úrovně, od špičkové a žánrové zásadní Francouzské spojky až po vyčpělá béčka skloubená s politickými konspiracemi typu Marseillská smlouva, zatímco tady... je to skoro až parodie. Ve scéně s účtováním s padouchem politým lihovinou na mě sálal až jemný westernový nádech, vyústěním s velkou přestřelkou se dění překlopilo zároveň do parodie na gangsterky a závěrečné fotografování krásně podtrhlo celou stylovost. Gagy se záchranou sklenek a věšením květináčů mi utkvěly jako vtipné nápady už po prvním zhlédnutí, tentokrát jsem ještě víc ocenil často zábavné dialogy a černohumorně pojaté postavy (duo pohřebáků) a přes pár hluchších či možná i lacinějších míst jsem se po většinu času velmi dobře bavil... Životní šance není určitě dokonalým filmem. Je ale filmem, který začínám mít přesto rád, protože jsem u něj ztrávil pěknou chvilku a klidně bych se u případné příležitosti podíval znovu. Což je dojem, který určitě považuji za důležitý a přihazuji 4. hvězdičku, i za oba Michely, kteří svým vysokým komediálním standardem povyšují lehce kolísavou úroveň filmu o třídu výš. „Byl na něj vždycky spoleh... dělal za války na Gestapu a ani jednou nezradil.“ [75%] . . . [viděno 10.9.2021 v kině – Café Práh Brno, v rámci mini-festivalu OMRK: Občasný maraton raritního kina, jako dvojprogram s filmem Doživotní renta] ()
Francouzská komedie staré školy, jichž nikdy nebude dost. Parádní ústřední motiv navazující na podobný předchozí, totiž že manželé si "umí vybrat" prostředí pro své podnikání. Honička mezi regály už je trochu příliš, ale v kombinaci s geniálními výkony Miloše Kopeckého, Květy Fialové a Jiřího Holého (nepoznatelný na Galabru!) nemůžu jít niž. Obsah zde na csfd. neodpovídá skutečnosti. ()
Réžia českého znenia (ÚPF) = K. M. WALLÓ (8.2.2009) ()
Manželé Michel Serrault a Rosy Varte vlastní bistro na pařížském předměstí poblíž letiště. Přistávající letadla však svým hlukem výrazně narušují chod hospůdky a tak jsou manželé nuceni podnik prodat a koupit jiný v přímořském letovisku. Bohužel netuší, že právě jejich restauraci využívá gang místních pašeráků k předávání zásilek...Velmi zábavná bláznivá komedie, jedna z nejlepších s Michelem Serraultem v hlavní roli. Metody, jakými ústřední manželská dvojice likviduje dva konkurenční gangsterské gangy, skutečně rozesmějí, tempo navíc slušně odsýpá. Bratři Préboistové v rolích funebráků nebo Michel Galabru v tradiční roli policejního komisaře potěší, stejně tak ústřední melodie Gérarda Calviho a český dabing s Milošem Kopeckým. Televizní repríza by určitě stála za uvážení. ()
.....stále dobrá komédia z obdobia kedy ešte francúzi točili " tie svoje komédie" .... ()
K tomuto filmu mam maximalne ambivalentny vztah - jednak je tu moj oblubeny Michel Galabru /cetnicka seria, Soudce a Vrah/ a mne vyslovene odporny Michel Serrault - ten bol tiez hrdy na svoju rolu potrhleho homosexuala vo filme Klec Blaznu. Tu ma maly obchodik zrovna na letisku , ale ksefty sa seru, lebo kazdy prelet lietadla znamena otrasy. Slaboduche, dialogy su len vatovo plane plky ... sa cudujem Galabru, ze do toho vobec siel : 45 % ()
Zase jeden z filmů, které jsem kdysi viděla, pamatuju si jenom záblesky, ale vím, že ho všichni milovali. A proto ho asi nikdy nevydají na DVD a už vůbec ho nebudou dávat v TV! Asi aby lidi neviděli, co se kdysi točilo za filmy a že i lehká francouzská komedie byla veledílem proti dnešním rádobykomediím made in Hollywood. Ty zase v TV dávají pořád dokola..... ()
Jedna z nejlepších francouzských komedií. Michel Serrault skvěle dabovaný Milošem Kopeckým, v roli majitele malé kavárny, kterou se mu podaří s manželkou prodat, i přesto, že jim nadhlavou lítají letadla. Příliš si však nepomohou, když koupí v Marseille podobnou kavárnu, jejíchž majitel byl nedávno zastřelen, což se dozvědí až mnohem později. Kavárna slouží jako kanál pro převoz kokainu, prostitutky zde čekají na své zákazníky a policejní komisař Michel Galabru, zde chodí na pravidelné návštěvy. Vše funguje do chvíle, kdy ústřední dvojice zjistí, jak kavárna opravdu funguje a rozhodnou se zbavit drog dovedně skrytých v cukrovích, cestovních kufrech, balíčcích nebo v kleci s papouškem. Dva mafiánské gangy dříve spojenci, se začnou navzájem likvidovat, když jim k tomu pomáhá ústřední dvojice, problém co s těly vyřeší firma Nahim a spol. prezentovaná Paulem Préboistem, ve filmu hraje i Daniel Prevost, vydávající se za němého prodavače suvenýrů, ve skutečnosti však jako výrobce bomb, kterými likviduje konkurenční gang. Taky jako jediný z mafiánů přežije. ()
V pražských kinech se promítal od 24.10.1974 (U Hradeb) ()
Reklama