Režie:
Abel FerraraScénář:
Maurizio BraucciKamera:
Stefano FaliveneHrají:
Willem Dafoe, Maria de Medeiros, Ninetto Davoli, Riccardo Scamarcio, Giada Colagrande, Adriana Asti, Valerio Mastandrea, Tatiana Luter, Salvatore Ruocco (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Biografické drama pojednávající o dramatickém sklonku života kontroverzního italského filmaře. Rok 1975. Padesátník Pier Paolo Pasolini právě ukončil natáčení svého posledního filmu Saló aneb 120 dní Sodomy a prožívá nejbouřlivější období své už tak pohnuté kariéry. Stojí proti němu dobová veřejnost, filmová kritika i politické elity. Nejde jen o šokující otevřenost tvorby, neskrývanou homosexualitu, celou řadu osobních výstřelků, ale i o jeho politický aktivismus. I přes odpor svých blízkých se Pasolini chystá na natáčení nového filmu – filmu, který nikdy nedokončí. (Film Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (34)
Jsem z toho nějak celý rozházený. Nevěděl jsem, co čekat od filmu o jednom z velkých, avšak silně kontroverzních režisérů. Pasoliniho filmy mám rád, líbí se mi jeho výtvarný rukopis, práce s neherci, odvaha, bourání tabu, provokace. Některé momenty (bílá budova s měnící se oblohou nebo duha) jsou výtvarně krásné, některé scény mají blízko k Pasoliniho filmům (festival v Sodomě). Jako celek však na mě působil film jaksi roztříštěně a prázdně. Pasoliniho levičácké myšlenky mají své kouzlo - zrušení všeho, co nás svazuje a omezuje, současně opětovné rýpnutí do náboženství (Nebe neexistuje). Dafoe je pan Herec a role mu sedne. Přese všechno...asi tenhle film brzy zapomenu. Pasolini by si zasloužil něco onačejšího a bouřlivějšího... ()
Tak vám nevím. Pasoliniho vykreslování je tady až příliš glorifikační. Milující syn, intelektuální rebel, vášnivý umělec.V každé druhé restauraci ho vřele vítají s oslovením Maestro nebo Profesore. Ke všem je vstřícný a vřelý. Žádná kontroverze nebo jen rýpavá myšlenka se nekoná. Takový italský Mirek Dušín zdálo by se :D Celý film se jen atmosféricky mlčí, nebo prázdně tlachá a když už se Maestro dostane k nějaké té myšlence tak toho ve výsledku moc neřekne. Jakoby se tvůrci báli nepřesné interpretace a tak radši trošku mlží. Ale musím se přiznat, že i tak mě to svým způsobem upoutalo. Nejspíš je to tím, že celý film táhnul charismatický Daefoe, pro kterého musela být taková postava asi tou správnou hereckou výzvou (i když ve výsledku jde o velmi střízlivou, až minimalistickou kreaci). Každopádně mě to vmanipulovalo až do bodu, kdy jsem ochotný to s pasolinim ještě jednou či dvakrát zkusit a šáhnout po něčem z jeho filmografie (Protože zatím jsem začal a na dlouho skončil u fušerských 120 dní sodomy :/ ) ()
Tento film v televizi zřejmě záměrně dávali až po půlnoci, aby i ti nejhorší nespavci našli jistotu, u které bez potíží usnou. Tak strašně nudnej a nezáživnej film jsem dlouho neviděl. U životopisných příběhů filmových tvůrců se většinou dočkám různých odkazů na lásku k filmům. Tady to spíš působilo, jak kdyby se chtěl Abel Ferrara Pasolinimu za něco pomstít a tak dělal všecko obráceně, aby mě to od filmu odradilo. ()
Je celkom zaujímavé, že Ferrarov pravdepodobne rozprávačsky najodvážnejší film je o mužovi, ktorý (navzdory svojim vyhláseniam o smrti naratívneho umenia) rozprávanie miloval a tak rád ho používal ako jednu z opakujúcich sa tém svojej tvorby. Keď som videl Pasoliniho hrať v niektorých jeho filmoch, nadobudol som dojem, že Willem Dafoe je pre jeho stvárnenie tým pravým. A nezmýlil som sa. 80% ()
Ferrara je svoj a iný už nebude. Vidieť, že ku kontroverznému režisérovi pristupuje s rešpektom, zároveň sa nebojí prehovoriť vlastnou rečou. V netypickom životopise sledujeme posledné dni chlapíka čo si to rozhádzal s celou Itáliou, napriek tomu neopúšťal svoje presvedčenie. Netajil sa orientáciou, politických názorov a stále provokatívnejších filmov. Ten posledný čo plánoval už síce nikdy neuvidíme, Ferrara sa ale pekne vynašiel a dovolil nazrieť do hlavy tejto nepochopenej persóny. Moc pekná ukážka s padajúcou hviezdou, zároveň zaujímavý rozhovor s novinárom, kde sa Pasolini pustí do filozofických úvah. Defoe v neľahkej úlohe presvedčivý čoho vrcholom mala byť oná osudná noc, lenže aj tá sa podriadi emotívne vypätému zisteniu matky, ktorá prichádza o svojho druhorodeného. ()
Reklama