Režie:
Leif LindblomKamera:
Tuomo HutriHudba:
Tuomas KantelinenHrají:
Jonas Karlsson, Josephine Bornebusch, Frida Hallgren, Erik Johansson, Björn Bengtsson, Suzanne Reuter, Jarmo Mäkinen, Tommi Korpela, Yasmine Garbi (více)Obsahy(2)
Komedie o Švédovi uvězněném v těle Fina. Mikko nenávidí všechno Finské – odjakživa chtěl být Švédem. Na okružní plavbě lodí narazí na švédského psychologa, který už má Švédska po krk a rozhodnou se pro vzájemnou výměnu identit. Mikko Virtanen věří, že je Švéd uvězněný v těle Fina. Protože cítí odpor ke všemu finskému, Švédsko je pro něj nebem na Zemi. Po setkání se sebevražedným švédským psychologem Mikaelem Andersonem se chopí příležitosti převzít jeho identitu. Tento snímek je komedie o kulturních rozdílech v severských zemích, jejich nacionalismu a v neposlední řadě také o předsudcích o našich sousedech. Zároveň je jasným důkazem toho, jak marné je snažit se utéct sám před sebou. (HBO Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (25)
Půl roku ve Finsku ve Vás vytvoří určité pocity a názory na danou zem, které můžou být jak pozitivního charakteru, tak i negativního. A jelikož jsou Finové velice specifickým národem a já zjistil, že existuje film, jako je tenhle, říkal jsem si, že by to mohla bejt poměrně dobrá zábava. Narážek mezi Švédy a Finy je poměrně dost a tak jsem byl zvědavej, jak se toho tvůrci ujmou. Po shlédnutí jsem měl pocit, jako kdyby na tom filmu bylo hrozně znát, že ho točili hlavně Švédi. Vlastně na něm nebylo nic urážejícího, drsnýho a nebo brutálního. Švédi jsou evidentně přehnaně přátelský národ s výraznými sociálními návyky (průser s imigranty toho budiž jasným důkazem). Stejně tak Jonas Karlsson je zrovna herec, na jehož herecký projev jsem si chvíli zvykal. Respektive na jeho slušně ujetou postavu. On i ten příběh byl dost ujetej. Zachraňuje ho ale neuvěřitelně pozitivní atmosféra a Josephine Bornebusch s božíma kukadlama. Věřím, že Finové by se do svých kolegů opřeli s větší grácií a daleko více nekorektněji, což jsem tak nějak i chtěl. Nakonec jsem ale dostal příjemnou švédskou komedii, která s takovým tématem nemůže nikoho urazit. A taky je fajn. ()
„MIKAEL A JÁ JSME SE VYMĚNILI. BYL JSEM ŠVÉDSKÝ MUŽ UVĚZNĚNÝ VE FINSKÉM TĚLE. ZACHRÁNIL MI ŽIVOT. BEZ NĚJ BYCH BYL UŽ MRTVÝ. NEBO FIN…“ /// Fin (národnost vole!) Mikko věří, že je Švéd (ten ze severu bratře Slováku!). No tak to je prdel! (že ne? Počkej… tys nikdy nechtěl bejt třeba Rusák?) Vona má bejt hlavně asi legrace, že ten člověk je magor!(?) (a vůbec není důležitý – pro mě, že Fin chce bejt Švéd.) Tak si to tam vodkoktává a moc mejch sympatií nepobral, páč ta absurdita jde mimo mě (počkaj ty kokot, veď kto bych chcel byť Švédom?). Nakonec (překvapivě!) toho finskýho ubožáka se švédskou duší zachrání láska (ta pravá, samozřejmě!) a udělá z Fina zase Fina. (Nebo spíš z idoita normála). Je to na mě asi moc intelektuální… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chcu bejt (jako) Sven Svenson. 2.) Miluju fóry na národní transvestismus. 3.) Thx za titule „evulienka3“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Švédská crazy komedie..hm...něco jako Eskymák na Sahaře. 1) Zajímavý námět poněkud kazí dialogy. 2) Moc jsem to porovnání nepobral, což je dáno mou neznalostí a tak jsem subtilnímu vylíčení finských a švédských povah často nerozuměl. 3) 43letý Jonas Karlsson (Mikko, hlavní role) je fajn. 4) Čekám, kdy se tématu chopí i čeští tvůrci bláznivých komedií a zplodí snímek o Čechovi, uvězněném v těle Němce. Že by výzva pro pana Zdeňka Trošku? ()
Po dlouhé době komedie s originálním nápadem. Fin, který odmítá ponuré Finsko a chce žít v prosluněném (!) a vstřícném Švédsku, má, jak říká, švédskou duši uvězněnou ve finském těle. Jenomže on to není jen způsob, jak legračně srovnávat charakteristiky typických Švédů a Finů. Tenhle motiv je i smutný. Mikko má dost pádný a silně psychologický motiv, proč chce být Švéd. Prázdniny ve Švédsku pro něj kdysi dávno byly poslední chvílí hezkého dětství, ještě nezatíženého tragédií, která se už ale dala tušit. Mikko se chce prostě vrátit do doby, kdy bylo všechno tak, jak by si přál, aby i zůstalo. ____ Jen kvůli tomu se snad dá omluvit přehrávání Jonase Karlssona (kterého mám jinak fakt ráda), když se konečně dostane do vysněné země a začne se tedy chovat jako fakt echt Švéd. Dá se to brát, že pořád trochu zůstal tím dítětem. Zároveň ale působí jako dement, což bylo pro mě nepříjemné na sledování a taky těžko k uvěření, že by si tím získal přátele nebo dokonce lásku. Že je komedie přitažená za vlasy a mnohé její zákruty jsou nadnesené a nereálné mi už vadilo méně, než právě Karssonovo přespříliš exaltované herectví. _____ I tak se ale u komedie divák slušně pobaví a může jen závidět, jak hezké vztahy (aspoň dle tohoto filmu) spolu vlastně Finové a Švédi mají a jak jemně a v podstatě dobrosrdečně si ze sebe dělají srandu. Myslím, že Češi by něco v podobně příjemném duchu mohli natočit jen o Slovácích. S jinými sousedy naší země si to moc neumím představit. ()
Tak takové "komedie" u nás umíme taky. Zaručené taháky s mizerným scénářem, předvídatelné, stojící jen na jednom dobrém nápadu a hercích. Obsah/námět zní jako severský bizáreček s obrovským potenciálem pobavit. Jenže ve výsledku to na pořádné fóry nemá koule a sledujeme melodramatický příběh o pomateným Finovi, který se plácá ve vztazích. Mikko je ale tak pomatený a divný, že vám nedává smysl, jak se mu vlastně podařilo dožít dospělosti,natož čím vlastně okouzlil dvě krásný ženský. Jeho divnost mi nebyla vůbec sympatická a nebyla ani zábavná, nebo dojemná. Stejně tak tvůrci vytěžili velmi málo z rozdílů mezi Finskem a Švédskem; je mi jasné, že pár narážek mohli pobrat jen zasvěcení, ale pořád to bylo slabé. Do televize na úterní večer, jako alternativa ke sledování kvalifikace na MS v curlingu dobrý, jinak bída. PS: Josephine Bornebusch v brunete verzi byla k sežrání a 70% mého hodnocení jde za ní a 20% za lákavým názvem-skvělý marketingový tah. ()
Reklama