Režie:
Paul HaggisKamera:
Andrij ParekhHudba:
Nathan LarsonHrají:
Oscar Isaac, Catherine Keener, Jim Belushi, Stephen Gevedon, Hilary Mann, Christian Keiber, John Bianco, Paul Borghese, Craig DiFrancia, J. Mallory McCree (více)VOD (1)
Epizody(6)
Obsahy(1)
Nick Wasicsko se stal starostou v roce 1987, kdy městem Yonkers zmítala krize. Příkaz, jenž mu nařizoval vystavět nízkorozpočtové byty v bílých středostavovských čtvrtích, rozpoutal ve městě "válku" poháněnou rasismem, vraždami a politikou. Nick Wasicsko (Oscar Isaac), mladý starosta středně velkého města Yonkers ve státě New York, se potýká s federálním soudním příkazem, který mu nařizuje vystavět malý počet nízkorozpočtových bytových jednotek v bílých čtvrtích. Starostovo úsilí příkazu vyhovět však znesváří celé město, totálně paralyzuje místní správu a nakonec zničí i samotného starostu a jeho politickou budoucnost. Catherine Keenerová se představí v roli Mary Dormanové, majitelky domu ve východní části Yonkers, která během bitvy o umístění výstavby sociálního bydlení dospěje k pozoruhodnému objevu. Šestidílná minisérie Najděte mi hrdinu od scenáristy Davida Simona (seriály Treme a The Wire - Špína Baltimoru) a režiséra Paula Haggise (oscarové drama Crash), inspirovaná stejnojmennou faktografickou knihou spisovatelky Lisy Belkinové, zkoumá pojmy jako domov, rasa a společenství prostřednictvím životů zvolených představitelů, úředníků, aktivistů i prostých obyvatel města. (HBO Europe)
(více)Videa (7)
Recenze (54)
V tomto zajímavém a poučném televizním zpracování se dozvíme mnoho faktů o tom, jak funguje demokracie ve Spojených státech a jak se proti těmto nařízením občané mohou bránit. V tomto případě se jednalo o rozhodnutí federálního soudce Leonarda Sanda, který v osmdesátých letech dvacátého století uzákonil, že se v bílých čtvrtích vystaví sociální byty pro menšinové obyvatelstvo většinou afrického nebo hispánského původu. Místní obyvatelstvo se začalo bouřit z důvodu jejich bezpečnosti a tím nastal kámen úrazu. Byli nespokojeni s jednáním místní samosprávy a tak zvolili jako svého starostu mladého, nezkušeného a kariérního politika, který jim nasliboval hory, doly, ale skutek utek. V tomto městě, které se jmenuje Yonkers a které hraničí s newyorskou chudinskou čtvrtí Bronx žije necelých dvěstě tisíc obyvatel. Na základě svého negativního postoje k příkazu federálního soudu tento mladík vyhrál volby a stal se starostou. Ihned po zvolení obrátil svůj postoj, kterým se prezentoval před svými voliči a začal propagovat výstavbu nových bytů, které měli získat jejich obyvatelé zadarmo. A v tom vidím tu nespravedlnost, protože v kapitalistické společnosti přece nejde zavádět prvky socialismu, kde jednomu něco dáte zadarmo a druhý nato musí celej život makat. Vůdčí demonstrantů zaměřili své demonstrace proti místnímu magistrátu a tím udělali asi největší chybu, jelikož to byl příkaz od soudce Sanda z federálního soudu, tak se místní pobočka KKK měla spíše zaměřit na tohoto soudce a néé na magistrát, který s tím ani nic udělat nemohl, ale to nikoho z těch demonstrujících nenapadlo, protože se nechali vést špatnými lídry jako je to skoro vždy u všech demonstrací a vidíme to bohužel i u nás, kdy banda tupých ovcí demonstruje a ani člověk občas nechápe proti čemu, Tento pohled do duše americké společnosti a vydíráním občanů a upřednostňování menšin vůči celku mi připadal velice poučný a taky mě ujistil, že politika na všech úrovních je fakt svinstvo. Režisér, ale i celkově tvůrci zde ukazují svůj pohled na věc v tomto černobílém experimentu, kde smíchaj jablka s hruškami a pak čekaj, co se bude dít. Celkem kvalitní herecký výkon podle mě celkem slizkého starosty zde ztvárnil guatemalský herec Oscar Isaac , který přesvědčivě zahrál tohoto egoistického, arogantního starostu, kterému v té době bylo pouhých dvacet osm let, takže neměl zkušenosti a nedokázal vysvětlit lidem vůbec nic a který kydal hnůj na své oponenty. A jaké ponaučení z toho plyne. Asi mě napadá hlavně to, že stát se rozhodne něco udělat a vůbec se nezajímá o to, co si o tom myslí lidé, kteří v dané oblasti žijí. Tvůrci to natočili jako jednostrannou agitku, kde vidí jen jednu stranu a tu druhou stranu očerňují, což je v dnešním obráceném světě asi už zcela normální. A proto dávám pouhých 70% za tento jednostranný pohled na tuto věc. ()
Politika, i ta regionální, je přesně taková. Vlastní podrazy jsou malichernosti, podrazy jiných proti mně jsou neodpustitelné tragédie. Všichni si připadají slušní, všichni mají své pochopitelné zájmy a všichni dohromady vytvářejí pod nohama uhýbající močál. První díly se pomalu rozbíhají, ale pak všechno nabírá na spádu, hloubce i napětí. ()
Celému příběhu trochu dává zabrat formát seriálu, kvůli němuž scénář vypráví víc, než nezbytně musí. Haggis má každopádně propracovanou nástěnku s postavami a od začátku ví, kam chce hlavní hrdiny i diváka dostat. Občasný patos, naivita a zjednodušování schémat politiky a komunitního života nakonec zaveze do správných kolejí v duchu "you piece of shit!" a člověk má na dlouho o čem přemýšlet. Dokonce bych řekl, že se to občas sveze až k socreal seriálům typu "My všichni školou povinní", naštěstí to posleství, že si sice za svá rozhodnutí neseme odpovědnost sami, ale že i blízcí lidé můžou občas pomoct s dost zásadními a pozitivními životními změnami, je ok. Předpokládám, že v Česku se bude tenhle typ seriálu vysílat v 23:30, až skončí všechny pořady o vaření, seriálové vymývárny a talk show s ušatým pudlem. V Česku je totiž důležité, aby postava třeštila oči na to, že pan A řekl paní B nějaký nesmysl. Místo, aby řešila, že venku se občas opravdu něco musí i řešit a to co lidí říkají a dělají by mohlo kromě panických nadávek tu a tam dávat i nějaký smysl. ()
VĚC: NAŘÍZENÍ SOUDU V OTÁZCE BYTOVÉ VÝSTAVBY V KAUZE SPOJENÉ STÁTY A NAACP VERSUS MĚSTO YONKERS… /// Výstavba bytů pro nemajetné a následná integrace jejich obyvatel mezi „normální“ nájemníky budí vášně. Šanci za pačesy se snaží chytit mladý Nick Wasicsko, kterej ale netuší, že výstavba bytů pro socky, není vhodným důvodem k využití slabin protivníků… Ze života (regionálního) politika. Nebaví mě to! Jestli takhle fungujou politici (byť malinkatí) v Americe, no tak potěš klobás. Zajímavá může bejt podobnost mezi afroameričanama a pro nás blízkejma indoevropanama. Celkem ujdou i ty útržky ze životů lidí na (třeba i vašem) sídlišti. Navíc tady se jedná o skutečný postavy, který tenkrát… Tady se Haggis se Simonem nezapřou. Jenže… takový „od voleb, do voleb“, bez diváckejch emocí (na rozdíl vod těch, jichž se to týká), o politicích a jejich voličích, o politický naději (trochu utopie?) nebo (spíš či hlavně?) nalezení smyslu života. Takže všehochuť, která neupoutá a na kterou vám politicky (a nekorektně) seru! Navíc mi jsou ti lidi nesympatičtí… (nejen politici). /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 1999 napsala Lisa Belkin, mám na praku. 2.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 3.) Jsem zastáncem teorie O.Newmana o státní výstavbě. 3.) Thx za titule „mark82“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Pomerne nevýrazné, politicko sociálne drama bez dramatu (ako čo tu robí krimi, to ani pán Boh netuší), sledujúce osudy viacerých ľudí, ktoré sa snaží riešiť závažnú problematiku miešania “kultúr” v jednej štvrti z pohľadov rôznych spoločenských vrstiev, avšak sám za seba musím povedať, že buď to nebola taká závažná téma, ktorá by si zaslúžila filmársku realizáciu, alebo to niekto nedokázal zrealizovať tak, akoby sa žiadalo. Ja osobne v tomto seriáli rozhodne nevidím žiadne mimoriadne bohatstvo ani posolstvo. Až teda na záverečné mini pointy, ktoré sú viac než veľavravné. Ľudia si proste nič nevážia, rýchlo zabudnú, vinu vidia len v druhých, pričom od samých seba začnú len ojedinele, alebo vôbec. No a samozrejme, strach máme najmä z toho, čomu nerozumieme. Kvôli tomuto som ale nemusel 6 hodín sledovať niečo, čo som vedel už dávno .. ()
Galerie (45)
Zajímavosti (2)
- Na začátku tohoto dílu slyšíme skladbu „Gave It a Name“, která byla nahrána již v roce 1991, ale jelikož se nevešla na album „Human Touch“, tak byla vydána až na výběrovém albu s názvem „Tracks“, které vyšlo v roce 1998. (Trajektt)
Reklama