Scénář:
Ole GiæverKamera:
Øystein MamenHudba:
Ola FløttumHrají:
Ole Giæver, Marte Magnusdotter Solem, Sivert Giæver Solem, Rebekka Nystabakk, Ellen Birgitte Winther, Per Kjerstad, John Sigurd Kristensen, Kim Sørensen (více)Obsahy(1)
Film Proti přírodě je cestou do drsné norské krajiny a do hlavy třicátníka Martina, mladého otce a manžela. Martin vyráží sám na víkendový výšlap do hor a my slyšíme jeho necenzurované myšlenky: nekompromisně upřímné postřehy o jeho spořádaném maloměstském životě, o něm samotném i o lidech v jeho okolí. Jeho názory a fantazie sahají od prostých dětinskostí až k hlubším dilematům lidského života. Proti přírodě je přímočarý a humorný portrét muže, který se touží vymanit ze zajetých kolejí. (Aerofilms)
(více)Recenze (84)
Každý máme někdy chuť vymanit se ze stereotypu každodenního života, těch bezpečných zaběhnutých kolejí, které v našem životě nedovolují nic nového, nic...impulzivního. Jaké by to bylo, zmizet na víkend v horách, jen se svým osamoceným já, hlubokými myšlenkami a batohem, a při průchodu vysokou trávou se třpytícími se kapkami rosy či po kolena sahajícím ledovým říčním tokem přemítat nad myšlenkami, které jistě trápí každého z nás ("Co by se stalo, kdybych tu nebyl, všiml by si vůbec někdo?" a nebo "Opravdu si myslíš, že tě z nebeských výšin pozorují tví milovaní rodiče?"). Tohle norské drama (ačkoli s humornými prvky) se mi trefilo do rozpoložení... ... A tak to vypadá, že si asi sama brzy taky vyrazím na nějaký ten výšlap do hor :). ()
"Pravá, pravá, pravá, pravá..." Brutální upřímnost a absence autocenzury (kterou v nitru trpíme všichni - nejde na nic nemyslet a jo, někdy je fakt otrava, jaký nesmysly nám vlastní mozek hází, když sami od sebe chceme utéct na procházce lesem) jsou dvě různý věci a v Proti přírodě byly zastoupený obě. Působí to autenticky a nepřikrášleně, což je fajn, ale je to až tak podobný skutečnýmu všednímu životu, že se na mysl skoro vkrádá otázka, proč tu obyčejnost sestříhat do filmu a chodit se pak na to dívat (just kidding). K tomu humoru - žádný vypointovaný vtipy to nebyly (just like opravdový život), spíš komické trapno. Pocit trapnosti to na diváka vůbec přenáší dost zdařile - vlastně je to dobrej film, pokud si chceš užít tyhle nepopulární pocity. ()
Skvěle ztvárněná nastupující krize středního věku během třídenního výletu do hor - a vlastně popsaná jen vnitřním hlasem, pocity a emocemi hlavního hrdiny. 80% ()
Cesta do hlavy většiny můžu středního věku. Každý z nás se často zamýšlí nad tím co film Proti přírodě vyložil na stůl. Zajímaly by mě pohledy žen na tyto myšlenky, zda jsou s tím obeznámeny nebo jsou pohoršeny. Já osobně jsem se s většinou myšlenek ztotožnil a vidět to u jiného muže mě uklidnilo v tom, že v tom nejsem sám, ale zároveň znepokojilo v tom, zda se dostanu do podobného stádia jako Martin a budu defakto v koutě bojovat s dnešním světem a teď přemýšlím jak se proti tomu bránit. Za mě 90% Po dalších čtyřech letech a jednom zplozeném dítěti jsem se na film podíval znovu a vidím, že myšlení je na tom pořád stejně :-D Už to však beru s rezervou, že každý se musíme naučít žít se svým údělem. Martinovy pochody jsou cestou do hloubi duše mnohých mužů a je jen na nás, zda uděláme ten zlomový okamžik v životě a všechno změníme nebo půjdeme zase v pondělí do práce. ()
No to byl film :D takto jsem se v kině asi dlouho nepobavila :D ()
Tri hviezdy musím dať za odvahu a priamočiarosť, akou bol tento film natočený. Režisér a scenárista v jednom si strihol rovno hlavnú úlohu a pritom sa neostýchal predviesť základné živočíšne pudy takmer v priamom prenose a na podnose. Na môj vkus až moc filozofický počin, ale malo to svoju myšlienku. Na jedno pozretie akurát. 55 % ()
Nelíbilo se mi zbytečný lúzerství hlavní postavy, ale jinak...děsivě přesný. ()
Mám sever rád a chodit v tundře v barvách přicházejícího podzimu je krásná kratochvíle. A vím, že to je příležitost vše promyslet, uchopit, probrat, uležet i nechat odeznít. To pravé přetrvá, to zbytečné ztratí svou naléhavost. A tak jsem chápal a věřil mu – i když trochu bláznil. V horách se kalhoty tak často nestahují – a vlastně, to ani v nížinách... 70%. ()
Pokus vymaniť sa z malomestského autizmu. Nefunguje. (SPOILER:) Pokus zahrabať sa. Nefunguje. Horšie je, že autizmom a zúfalstvom je film napáchnutý tak trochu aj z autorskej stránky. Ale zúfalstvo a autizmus nie sú cudzie ani Profidivákovi, takže bude zhovievavý. ()
Veľa krásnej nórskej prírody (až sa divíte, čo má ten chlap za problémy, keď tam majú takéto ľudoprázdne kraje kam môže chodiť; nie ako u nás, kde človeku každú chvíľu skríži cestu nejaký turista....) a chlap, ktorý je z rozličných dôvodov príliš často dole bez......Mizéria bohatého obyvateľa bohatej krajiny, ktorý nevie čo so životom....2 hviezdičky za prírodu, 1 za netradičné stvárnenie..... ()
Při běhu si promítat svůj život, myšlenky, uvažovat jak dál, nu, proč ne... ()
Neuvěřitelně autentický a intimní snímek, který se i přes nulové herecké zkušenosti všech aktérů zaryje divákovi a pod kůži a vy ještě hodně dlouho přemýšlíte, zde útěk opravdu není řešením. Norské překvapení, na které se dá díky nádherné krajině koukat donekonečna, především však kvůli jistým sympatiím k hlavnímu hrdinovi, je zde prostě vidět, že herec a režisér v jedné osobě hraje sám sebe a hraje to výborně. ()
Zajímavý filmový formát, srovnatelný s literární introspekcí, ale vlastně to nešlo dostatečně do hloubky, hrdina byl málo psychologicky propracovaný a jeho problémy připomínaly spíš obecné řeči lidí postižených krizí středního věku, bez osobního prožitku, své problémy říkal takovým způsobem, že mi nepřišly důležité. Vlastně mě i docela bavilo se na to koukat, ale pochybuju, že si z toho něco zapamatuju. ()
Sonda do hlavy introverta nechaneho napospas samote. Jeden dvojdnovy vysek jeho zivota. ()
O příběhu: Mladý muž, jemuž slyšíme jeho myšlenky, vyráží na víkend do hor běhat a pročistit si hlavu. Cestou přemýšlí o rozvodu - má manželku a syna - , což považuje za jediné východisko z bezútěšné situace, ve které se nyní nachází. Po několika zabřednutích v norských lesích se dostává na chatu, kde jsou ubytované již dvě mladé dívky. Od sexu s jednou z nich nakonec upustí a vrátí se domů k synovi. Film byl zajímavý, ale čekal jsem malinko hlubší závěr, ten spíš jen tak vyšumí do ztracena, což filmu dost ubralo na síle. Jinak zapadnutí do bláta, lovení uplavané boty, přemýšlení nad novým začátkem.. dobré ()
Proti přírodě je dost nezvyklý film. Pásmo myšlenek muže, který na víkend utekl do hor před nepříjemnými pocity, kterým ho jeho život vystavuje. Partnerka, syn, přátelé... vztahy, které ho tísní. A krásné norské hory. Záznam procesu, kterým se v nich dokážou čistit a narovnávat myšlenky. Jak dobře tuhle horskou očistu znám! Myslím, že film dokonale vystihuje past myšlenkového nastavení "měl bych". Očekávání, která od sebe má jen on sám a kterým ve svých očích nedostává ("nejsem dobrým otcem...", "musím přátelům nějak zdůvodnit, že nepřijdu..."). Očekávání, která by možná ostatní ani nenapadly, ale jež se při zacykleném myšlení "měl bych" stávají takovým žroutem energie, že člověk nakonec skutečně ztrácí jiskru, selhává a není druhými dobře přijímán. Past vlastnoručně naordinované nesvobody, kterou ale viní své blízké a kvůli které od nich chce utíkat pryč. Původ hořkosti, pocitů bezvýchodnosti nebo zmaru a únavy ze vztahů. ()
Všechny klasický dilemata chlapíka středního věku ze západní civilizace zasazený do osamocenýho tripu po "horách". Přestože ze stejnýho důvodu taky rád mizím do přírody, tak mi nebyl Martin zrovna dvakrát sympatickej a proto jsem se u jeho one man show ke konci už trochu nudil. A klidně bych snesl míň záběrů na nahý chlapský tělo. ()
Pro mě krásný, naturální, upřímný film. Sonda do hlavy muže, uvěřitelná, opravdová. Každou minutu jsem měla zájem o to, co bude dál. Myšlenky hlavního hrdiny mě nutily trošku být smutná a trošku se usmívat a s pochopením sledovat další a další odhalení . Líbilo se mi nahlížet pod povrch. Měla jsem pocit, že poznávám a to mám u filmu ráda. Do toho pár skvělých vtipných momentů. Nalákal mě vlastně už plakát k filmu, vážně jsem chtěla vědět, proč běhá někdo po horách s holým zadkem... a ve výsledku musím říct, že plakát dokonale vystihl atmosféru celýho filmu :). V kombinaci s krásnou přírodou okolo, moc pěkně udělanou kamerou, dobrým časováním... film, který bych doporučila pro lidi, co považujou za hodnotnou zkušenost sledovat myšlenky někoho dalšího a trošku se v nich koupat a nacházet...což se mi dařilo i když nejsem muž :) Vlastně mi bylo líto, že už film končí...podívala bych se znova. ()
Film jsem si moc užil. Doporučuji všem, kdo mají rádi přírodu a turistiku. ()
Všichni zdrháme. Sice máme každý svoje důvody a asi málokdo by měl v horách choutky jako Martin, ale jak já mu rozumím... Ocenil bych míň scén s jeho moudím. ()
Reklama