VOD (1)
Obsahy(1)
Petr a Simona spolu žijí dvacet pět let. Mají devět dětí, se kterými bydlí v maringotkách na šumavské louce – bez televize, počítače a tekoucí vody. Autoritativní Petr sám sebe nazývá „profesionálním otcem." Potomky vede ke svobodě a souznění s přírodou a zároveň se je snaží chránit před škodlivým vlivem konzumní společnosti. Do školy chodí děti jen na přezkoušení - vysokoškolsky vzdělaní rodiče je učí doma. Rodinná soudržnost, která v dnešním západním světě už prakticky nemá obdoby, působí na první pohled idylicky. Při bližším pozorování však začínají vyvstávat pochybnosti. Film Stále spolu zkoumá, jaká je cena za svobodný život stranou společnosti, a ptá se: existuje recept na ideální rodinu? (Aerofilms)
(více)Videa (1)
Recenze (129)
Dokument má jednu zásadní chybu - sice se tváří jako nestranný, ale výběrem střípků a sestřihem dost jasně ukazaje kritické stanovisko režisérky. To značně snižuje jeho kvality. Chápu zaměření se na otce, vadí mi absence doplňujících informacích. Rodina odjíží za výdělkem do Španělska a zanechává Dorotku doma. Proč, když jsou stále spolu? Dovídáme se, že Dorotka čeká miminko, ale je nám záměrně zatajen otec dítěte. Proč? Působí to dojmem, jakoby nejstarší dcera s novým potomkem stále zůstávala v lůně své biologické rodiny. Je tomu tak ale ve skutečnosti? Divák nepotřebuje dostat naservírované názory reřisérky, je schopen udělat si názor sám, ale musí k tomu dostat kompletní informace. Pozoruhodným shledávám přístup učitelů. Je patrné, že s alternativním životem rodiny nemají problém, dokonce to vnímají jako přínos, jakoby i oni byli okouzleni fluidem velkého otce. Ten na rozdíl od svých dětí ví co dělá a proč to dělá, bohužel se mu nepodařilo vychovat ve vyzrálé osobnosti své potomky. Možná jsou šťastní, ale pouze ve stínu svého otce. Dojem idylického vztahu mezi manžely je narušený nevybíravým okřikováním matky v přítomnosti dětí. Kde chybí respekt ke svobodě druhého člověka, je něco špatně. Ať už u hlavy rodiny nebo u paní režisérky. ()
Absolutně nevím, co si mám myslet o tomhle dokumentu... Co si mám myslet o tom profesionálním otci, to vím. Takhle krásně vymyté mozky (nejlíp je to vidět na dvou nejstarších synech) se jen tak nevidí, to se mu podařilo. Celkově je mi těch dětí líto, protože sice budou umět lézt po stromech, ale jak obstojí mimo rodinu, to ví pánbůh. Trochu mi tam chybělo vysvětlení ohledně té nejstarší dcery, kterou nechali v Česku a která pak najednou měla dítě. Kdybych k dokumentu nečetla články všude možně už dříve, byla bych hodně zmatená, co se to tam děje a proč. Takhle mám jen pocit zmaru nad devíti (matku nepočítám) lidskými životy. Učí je nezávislosti a svobodě a oni na dotaz, jak si představují život, odpoví, že nemají žádné plány ani na zítra. Nač mít taky plány, když vám je někdo udělá. ()
Návrh na alternativní název: Pokrytecký psychopat a jeho továrna na asociální neurotiky. __Z hlediska formy je film konvenční, ale z kontextu je cítit, jak omezený prostor režisérka měla: V případě konfrontace by se Petr kousnul a natáčení by skončilo, v případě podlehnutí Petrovým manipulacím by dokument ztratil jakýkoliv smysl. Pokud to nešlo během natáčení, o to víc bych však žadonil po větší vynalézavosti v postprodukci. __ Autorka filmem předává hlavně emoce a atmosféru; informací je pomálu a otázky si klade divák sám - což je vlastně dobrá koncepce. Proč by autorka sama měla řešit sociální singularitu tohoto typu? Zamířením kamery na sebejistého, cholerického a navenek licoměrného (uvnitř zřejmě velmi vypočitavého) člověka poodhalí další hranici našeho společenského uspořádání. Tady totiž nejsou v konfronaci "konzumní" a "přírodní" způsoby života nebo "konvenční" a "alternativní" koncepce rodiny (to jsou jen zcestné interpretace a záminky pro racionalizaci). Tady jsou v konfrontaci sebestředný jedinec, který chce kojit svoje autoritářské (a jiné zvláštní) potřeby a zneužívat slabostí sociálního státu, a státní instituce, které neví, co si počít s parazitem! Z tohoto pohledu je film zajímavým příspěvkem do celospolečenské diskuze. ()
Čekal jsem, že jim budu fandit, ale naprostý opak byl pravdou. Z pokrytectví mistra Mlčocha a pohledu na jeho zbídačené děti mi bylo celou dobu na blití. Ani v mém případě neproběhla socializace úplně v pořádku, ale jeho koktající a vykulení potomci jsou naprosto nepřipravení na kontakt s okolním světem. Profesionální otec sice velkolepě odmítá konzumní společnost, ale když jde o dávky, tak neváhá nastartovat jedno ze svých aut a vyrazit do města. Pro některé zdejší naivky ještě dodám, že podpora v nezaměstnanosti netrvá věčně a diktátor Mlčoch dojí stát ve stylu barevných na přídavcích na děti. Tam je jedno, jestli člověk vůbec někdy pracoval. Samozvaný Ježíš má však i jiné příjmy. Jeho deset otroků vyrábí hudební nástroje, provozuje kapelu a pěstuje cokoliv prodejné. Pak není problém cestovat po Evropě v karavanu. Navíc si může užívat neustále rozkazy a peskování neposlušných. Prostě hovado. ()
Já to taky viděl. Bohužel si tvůrci vybrali na zfilmování takhle šílené a falešné téma. Ten dokument je IMHO filmařsky natočenej obstojně v rámci dokumentů, daleko lépe než Váňové, Věry, Zikmundi, Trabanti, Šmejdi apod. kde to zase monstr tahají zase tématem. Nemám nic proti alternativcům a vždycky mi byla sympatická postava poustevníka ve Slavnostech sněženek. Ale tohle je vyloženě vylhaný tím jak kolem kontroverzních témat autoři tancují jakoby nic a jsou připosraný z jakýkoliv konfrontace. Netuším, nakolik jim to musel pan Petr schvalovat, ale mám pocit že dost. Přijde mi, že do toho tvůrci šli s tím, že je ta rodina opravdu strašně nezávislá, tatínek je cool hipísák, pak přišli na to, že je to vlastně trošku sociopatickej diktátor, rodina nezávislá není ani omylem. Tak nevěděli, co si s tím počít. Původně to měla být snad jejich oslava, vyšlo z toho něco kdy si štáb sám neví, co má myslet. Sám se přes přes svou práci resp. práci a platbu milionu účtů považuju za docela nezávislého člověka. Proč? Protože když se rozhodnu dneska na všechno vykašlat, vybrat si peníze, všechno prodat tak mám prostředky na to dělat si co chci hodně hodně dlouho, stylem Christophera McCandlesse někde ve srubu na Aljašce možná do konce života, to je nezávislost! Co není nezávislost: Tahle rodinka mi přišla docela zajímavá do chvíle, než jsem se dozvěděl, že ten jejich romantický život bez výdobytků moderní civilizace a závazků v souladu s přírodou a kočováním po světě je financovaný výhradně ze soiálních dávek, což ten dokument pomalu zamlčuje, resp kolem toho srandovně tancuje. Sorry, ale na tom nasekat si 9 dětí a nechat si je ve jménu alternativního stylu života vyživovat státem mi fakt nepřijde nic k natáčení dokumentů. Ale asi je to moderní a hrozně smutný. Ne vážně, tohle mi fakt drásá žíly, že je tohle schopný brát jako něco víc, nedej bože nezávislého. Ty lidi jsou chudáci závislejší víc než a kdokoliv z nás pravděpodobně. Dost by mne zajímalo nebo vlastně radši ne, s kým že je vlastně dcera těhotná, měl bych jeden tip, fuj. Doporučil bych to lidem, co se chtějí nasr... U mne to tak fungovalo dokonale. 2/10 ()
Galerie (9)
Photo © Aerofilms
![Stále spolu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/316/160316231_e5b791.jpg)
Zajímavosti (2)
- Poutní kostel Narození Panny Marie ve Strašíně je místo, kam jde rodina v závěru dokumentu pokřtít Viktorku. (Atjov91)
Reklama