![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/023/23901_8d107f.jpg)
Režie:
Marino GirolamiScénář:
Vincenzo ManninoKamera:
Fausto ZuccoliHrají:
Maurizio Merli, Richard Conte, Silvano Tranquilli, Ray Lovelock, John Steiner, Daniela Giordano, Attilio Dottesio, John Bartha, Giovanni Cianfriglia (více)Obsahy(1)
Kriminální drama o zločinnosti mladých gangsterů v Římě. V ulicích Říma za bílého dne dojde k brutálnímu loupežnému přepadení městského autobusu, při němž je zabit cestující. Komisař Betti ze speciálního oddělení policie zahajuje pátrání. Loupeže a násilí narůstá. Po zásahu policie u jedné bankovní loupeže je těžce postřelen mladý policista ze speciální vyšetřovací jednotky Bettiho. Pronásledování zločinců se ujme osobně komisař. Prchající auto dostihne a přitom zastřelí…. (tahit)
(více)Recenze (21)
Krutý Řím je opravdu krutý. První z trilogie policejních filmů s drsným poldou Bettim si tradičně nijak nebere servítky a o násilné scény není nouze. Mrazivý dojem vytváří zejména samozřejmost s jakou dochází k veřejným projevům násilí a zločinu vůbec a byť se pohybujeme v mantinelech akčního béčka, kde samozvaný hrdina kosí hordy nepřátel, hraje kritika pokřivené a krvácející společnosti první housle. Betti je nakonec od policie kvůli incidentu s prchajícím zločincem, který neváhá při svém pronásledování postřílet nevinné kolemjdoucí, včetně dětí, odvolán a je angažován organizovanou domobranou, kde se jeho zkušenosti a přístup mohou jen zúročit. Zatímco třeba ve snímku Policie děkuje se setkáváme s fašizujícími snahami o tvrdý přístup ke zločinu, tady vidíme organizaci, která je podobným tendencím schopná odolat i po přímém útoku na jejího vůdce, jemuž je před jeho očima znásilněna dcera. Po dopadení viníků nepřichází vendeta, dostanou jen do držky a jsou předáni spravedlnosti. Na druhou stranu zmetky, kteří zmlátí Bettiho postřeleného přítele, upoutaného na invalidní vozíček, neváhá komisař postřílet do posledního kreténa, a to pěkně do zad při útěku a prý přiměřená obrana. Vlastně zajímavě rozpolcený film. Může být. ()
Příběh se tak nějak motá v kruhu, přepadení, násilí, vražda nevinných, pomsta v různých variacích... V podstatě by z toho mohl být třeba dvacetihodinový film a bylo by to stále stejné, nezáživné. Jak je zmíněno v jiných komentářích, v hlavní roli se měl objevit Franco Nero, ale jeho agent údajně nechtěl jít s honorářem níž. Ještě si připomenu Napoli Violenta, jestli to bylo vážně tak špatné, jak jsem hodnotil kdysi dávno. ()
Volná návaznost z filmu Brutální Neapol, opět plná akce a napětí. Nicméně postava inspektora se proměňuje, když začne proti rostoucímu násilí bojovat formou osobního komanda bez účasti těžkopádného policejního aparátu a ve spolupráci s vlivným advokátem. Na povrch vyvěrá otázka, zda rostoucí násilí lze zlomit ještě větším násilím a zda je možné takovou spirálu vůbec ještě zastavit. Film je zajímavým propojením akčního žánru s psychologickým dramatem a Maurizio Merli se tohoto úkolu zhostil velkolepě. ()
Mimo Itálii jsou kanonická poliziesca často spojována s politickou angažovaností a sociální kritikou, naprostou většinu zástupců žánru však přitom tvoří snímky, které lze řadit spíše mezi exploatace - poukazují sice na problémy italské společnosti, ale činí tak povrchním a bulvárně zkratkovitým přístupem, který namísto o hlubší vhled usiluje o uspokojování přízemních diváckých choutek. Krutý Řím patří zcela bezpochyby právě mezi onu exploatační odnož a ani se příliš nesnaží to nijak zakrývat. Atraktivitu snímku naštěstí jeho autoři nepostavili jen na vytěžování dobového společenského klimatu v Itálii, ale také na řemeslně dobře zvládnutých akčních scénách, díky kterým Roma violenta neztratila svou atraktivitu ani dnes. Zejména šikovně inscenovaná automobilová honička dokazuje, že Marino Girolami patřil do úplně jiné režisérské ligy než třeba kultovní béčkař Umberto Lenzi. Největší slabinou filmu je ovšem jeho poslední třetina, která působí jako nucený přílepek k předchozímu ději, u nějž už asi scenáristé netušili, jak ho dále natahovat. V rámci přímočarých policejních thrillerů po italsku je ale Krutý Řím stále jednoznačně nadprůměrným a doporučeníhodným dílem. ()
Po dlhočizných rokoch som sa vrátil k talianskej klasike subžánru poliziotteschi Krutý Rím, ktorý bežal za socíku v našich kinách. Na hodnotení sa nič nezmenilo, len som si to viacej užil ako za mlada. Drsný príbeh, kde je zločin na dennom poriadku a polícia so zákonom sú príliš krátky, dokáže osloviť aj dnes a hoci je spracovanie niekedy zjednodušené a dnes by už nefungovalo, stále sa jedná o divokú jazdu hodnú pozornosti. ()
Zajímavosti (2)
- John Steiner na tomto filme pracoval štyri dni. Povedal, že po tom, keď film vyšiel, každý v Taliansku vedel, kto je, a všade, kam prišiel, ho uznávali. (westerns)
- Natáčanie filmu prebiehalo v samotnom Ríme. (dyfur)
Reklama