Režie:
Jerzy StuhrScénář:
Jerzy StuhrKamera:
Edward KłosińskiHudba:
Wojciech KilarHrají:
Jerzy Stuhr, Gosia Dobrowolska, Danuta Szaflarska, Ewa Skibińska, Anna Samusionek, Krzysztof Stroiński, Agnieszka Dygant, Dominik Bąk, Maria Klejdysz (více)Obsahy(1)
Hlavním hrdinou je soudní prokurátor Adam Borowski. Na první pohled právě prožívá několik úspěšných dnů: má dobré auto i postavení, zakoupil pěkný dům, vyšla mu knížka, jeho manželka obdrží prestižní cenu, a navíc se brzy vydá se sborem, v němž zpívá, na velké turné. Zdá se, že vlastně není nač si ztěžovat. Ve skutečnosti je ale všechno mnohem složitější... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (6)
Symbolistická záležitost o problémech a vinách současného Poláka, jež nechává postupně vyplouvat na povrch nejrůznějším konfliktním momentům. Vše balancuje na hraně morality, závěr je už silně nezvládnutý. Hlavní rozpor tu má být ilustrován dvojím životem hlavního hrdiny, jenž se jako prokurátor střetává s lidskými slabostmi a špatnostmi nejprve jako instituce značně odtažitě a akademicky, aby je pak ostře zažil na vlastní kůži. ()
Zlatý Lev - výběr ()
Nikdo není takový, jaký se zpočátku zdá. Jerzy Stuhr to dokazuje dokonale v nenápadném, a o to zajímavějším a báječnějším filmem z dnešního Polska. ()
Jerzy Stuhr je machr. Pořád jsem přemýšlel, ke komu z naší nebo světové kinematografie ho mám přirovnat, na nic jsem nepřišel a bude to tak nejspíš lepší. Je mi sympatické, že je Jerzy herec, autor i režisér v jedné osobě. Jeho projekty jsou tak vysoce osobní, intelektuální, niterná záležitost. Týden ze života je příhodně rozdělen přesně na dny, které státní zástupce pravidelně zahajuje plaveckými rány (den ode dne těžšími, i když si dodává sebevědomí slovy), jeho čas naplňuje hlavně práce, vytváření morálních hodnot, které jakoby po vyslečení taláru ze sebe "odhodil" a zažíval tak osudy lidí, se kterými se potkává v síni. Teorie převedená do praxe. Život. Jsme prostě jen slabí lidé. Film střídmě a nemanýristicky tohle všechno zobrazuje. Pomáhají mu skvělé herecké výkony. A poslední scény v kostele a se sborem divákovi pomohou, aby s hrdinou snímku cítil i přesto, že od začátku filmu se jeho sympatie spíše snižovaly. ()
Dobrá ukážka, že i prokurátor čo by strážca zákonov, sám v osobnom živote nie je svätcom. To sa vzťahuje asi na všetkých obhajcov práva vo všeobecnosti. Morálne autority majú väčšinou najviac masla na hlave. Film však na nich neútočí, chce len ukázať, že všetci sme len ľudia. ()
Reklama