Režie:
Lasse HallströmKamera:
Jörgen PerssonHudba:
Björn IsfältHrají:
Anton Glanzelius, Tomas von Brömssen, Anki Lidén, Melinda Kinnaman, Kicki Rundgren, Ing-Marie Carlsson, Ralph Carlsson, Reidar Jönsson, Lennart Hjulström (více)Obsahy(1)
Ingemar žije se starším bratrem a těžce nemocnou matkou. Přijímá kopance osudu bezmocně jako pes Lajka, který zemřel při cestě do vesmíru. Když se matčin stav zhorší natolik, že se nemůže o syny starat, Ingemar odjíždí na venkov. Poznává jiný život, opravdové kamarády, příbuzné, kterým na něm záleží. Navíc přichází doba chlapcova erotického procitání a o veselé zážitky není nouze. Díky tomu se mění Ingemarův pohled na svět a dřívější hluboká melancholie se nevrací, ani když jeho matka zemře. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (68)
V podstatě docela milý film o dětství, s několika vtipnými momenty a několika momenty k zamyšlení.. ale jako celek to na mě působilo prostě tak nějak neslaně nemastně.. Říkám, milý film, ale to je asi tak všechno. A nejde mi do hlavy proč se Ingemara pokouší každá holčička v jeho věku ´´dostat do postele´´:-) Když se to stalo potřetí, už jsem si ťukal na hlavu. A říkal jsem si jestli je to opravdu nutné. Tedy z hlediska scénáře. ()
Sympatické prostředí a životní peripetie malého, ač nesympatického, klučiny, nesoucí se v lehce veselém duchu. Film okouzlí, ale nezaujme, já prostě filmy s dětmi moc nemůžu. ()
Mě teda ten hlavní dětský hrdina dost rušil a nepřišel mi vůbec sympatický. Spíš pěkný spratek. ()
Dětský crazy snímek s několika úsměvnými momenty. Na Páni kluci to nikdy nemá, je to severská klasika (Bullerbyn, Pipi apod..). S odřenýma ušima u mě za 4 hvězdy. Solo pro dospělé spíše nedoporučuji. 7/10 ()
Humorný pohled na svět očima dospívajícího chlapce, který v monolozích naivně ale hlavně tragikomicky komentuje svět kolem sebe. Černý humor nechybí, stejně jako ten situační a výsledkem je krásně lehká severská tragikomedie. Na závěr musím říct, že Anton Glanzelius je snad ta nejnesympatičtější dětská hvězda co sem kdy viděl. Kam se hrabe H.J. Osment a jeho prasečí očka. ()
Film, ktorý bodoval po celom svete (na festivaloch) a predznamenal úspešnú kariéru Lasseho Hallströma za morom. Najlepší zahraničný film na Golden Globes 1988 a k tomu dve nominácie na Oscara (réžia, scenár). Môj život ako pes je ukážkový príklad filmu, ktorý očividne čerpá zo skutočných zážitkov. Ľahko badať, že základom scenáru boli ozajstné príhody počas dospievania. Švédi natočili tragikomédiu, kde sa striedajú pekné a neľahké, až tragické aspekty vyrastania na periférii. Silný dojem, prišlo mi to ako hraný dokument a mladý Ingemar ako reálny chlapec a nie herec. Nakoniec, herec to ani nebol - Anton Glanzelius nikdy predtým, ani potom v žiadnom inom kinofilme nehral. 8/10 ()
Poděkování Levným Knihám za jejich odvahu a vytrvalost ve vydávání těchto ne příliš masových filmů vysoké kvality za nízké ceny. Už léta jsem čekal na tento poetický švédský filmový klenot jednoho z mých nejoblíbenějších režisérů a jsem velmi rád, že jsem se konečně dočkal, navíc včetně výborného českého dabingu. Díky cenové politice Levných Knih nebo třeba DVDedice se už ani nevyplatí filmy nelegálně kopírovat. Jsem zvědav, kdy to pochopí i ostatní komerční vydavatelé. ()
Úžasne jednoducho úprimný až vtipný snímok o dospievaní jedného neobyčajného chlapca. Škandinávsky a predsa trošku iný film ako by ste očakávali. V niektorých melancholických momentoch príbeh pripomína ruskú Čechovovsku poetiku. Vrelo odporúčam. 95% ()
60% ()
Konfrontace dětského světa se světem dospělých, nazíraná očima dvanáctiletého Ingmara, který se po nedobrovolném odloučení od matky a bratra dostává do rodiny strýce Gunnara - nového a mu neznámého prostředí. Poetický film, natočený podle částečně autobiografického románu Reidara Jönssona, u kterého se zasmějete, rozesmutníte i dojmete. Vydařená směs komediálních a dramatických prvků dělá z Hallstromova snímku nadčasové dílo. Snímek získal řadu ocenění, mj. Zlatý globus za nejlepší neanglicky mluvený film (1988), dánskou Bodil Award za nejlepší evropský film a cenu neyorských filmových kritiků. Reidar Jönsson, autor předlohy a spoluautor scénáře, si ve filmu zahrál epizodní roli otce Lilly, Ingmarovy dětské přítelkyně v jeho novém domově. Roku 1995-6 se podílel jako jeden ze scénáristů na 22-dílném televizním seriálu "My Life as a Dog" , natočeném pro kanadskou TV a s hlavními postavami a dějem přesazeným do kanadské prérie. Roku 1991 napsal knižní pokračování příběhu Ingmara "My Father, His Son", odehrávající se o šestnáct let později v Alžíru, kam Ingmar přijede navštívit svoji rozvedenou ženu a vzpomíná na své léta strávená na moři jako námořník... ()
Precízne natočený snímok. Tvorcovia ukázali detský svet tak ako si človek útržkovito spomína na vlastné detstvo, je to film ktorý zreálnil svet detských pocitov, prebúdzania detského vnímania sexuality a života. Smutno-veselý príbeh aké má človek rád. ()
Tyhle dětsko-filozofické snímky miluji... ()
Tak trošku i psychologický film z pohledu malého chlapce, který prožívá všechny útrapy a strasti dospěláckého života, ale taktéž úsměvné chvíle a první kontakt s opačným pohlavím :) Film na mne působil tak nějak "jinak". Ve scénách, kde bych očekával spíše jemný přístup se projevuje spíše severský "tvrdý" přístup. A to je si myslím i výhoda oproti "přesládlým" americkým filmům. :) 4* a mé doporučení ()
Vše přesně,i dojetí,humor.Senzacionelní biáček. Napadá mne,že takto mohl ještě vyzrát Smyczek u nás.Tohle byla cesta,kudy jít v českém filmu. ()
No, musím přiznat, že po Hallströmových Ostrovních zprávách jsem od tohoto snímku čekala poněkud více... Toto mne filozoficky i emocionálně docela minulo... A nevím, co dodat na závěr. Snad jen: Podruhé vše snad s jistotou pochopím... ()
Zajímavé civilně pojaté rodinné drama, které se mění v lehce hořkou komedii o vyrůstání z chlapce do puberťáka. Je to osobité a poučné. Ale že by to mělo mít až tak vysoké procentuální hodnocení nechápu. Co mi nejvíc vadilo plyne už z názvu. Malý chlapec si v mnohých situacích připadá jako pes. Ale když se na to dívám nezúčastněnýma očima pozorovatele zvenku, vidím, že to není až takové černobílé. Že sice Ingemar neměl dětství lehké, o tom žádná. Ale matka, která musela snášet jeho zlobení, eskapády s ohněm, rozbitým vším možným, prostě průšvihy všeho druhu, to taky neměla zrovna růžové. Proto bych tady třeba ocenila pohled už staršího Ingemara na to, co si myslel v období zachyceném ve filmu. Chybí mi právě ten odstup. Možná proto, že jsem z toho klučíka měla spíš strach, než aby mi přišel roztomilý a mohla si ho oblíbit. ()
Film jsem viděl jako větší dítě v české televizi a už tenkrát mě hodně zaujal. Teď po více než 20 letech mi přijde snímek stejně zajímavý a dokonalý jako tenkrát. Perfektně vyvážená tvrdá realita se sny a prvními zkušenostmi. V každé situaci je potřeba mít někoho rád a mít někoho, kdo nás má rád. Pak se dá překonat téměř všechno. ()
Rok 1985 a krásná nulová multikultura. Od Imara bych utíkal, jako jeho neznámý taťka a klidně bych sklidil banány po celé Africe, protože to je důležité. Byl trošku spratek, ale není se čemu divit, život se s ním moc nemazlil a on se snažil najít nějakou cestu. ()
Léto u prima strýčka plné erotického poznávání, chtěného, i nechtěného pro malého chlapce, který přichází kvůli nemoci o zlou a neschopnou magor-matku i o milovaného psa se kterým je kvůli rajzování po pěstounech násilně odloučen. Rány a nepřízeň osudu zpracovává velmi statečně, jak jen to houževnatá duše malého dítěte dovede. Hlavní hrdina tento chvílemi zdlouhavý a místy i dosti nudný příběh držel hravě nad vodou svým bezprostředním herectvím a neuvěřitelnou přirozeností ve výrazu. Vše bylo maximálně přesvědčivé a tak určitě klobouk dolů i režisérskému vedení. Jeden z nejlepších dětských herců jakého jsem viděl. Za nudu a rozvláčnost a často i držení diváka na jednom místě aniž by se příběh smysluplně vyvíjel dál, dávám 2 hvězdy dolů. Stopáž max. do 1h:20m by filmu slušela více. 75% ()
Prijemny, citlivy film, ktory tazko nazvat detskym a ktorym Lasse Hallstrom jasne ukazal svoj talent. Velmi dobri detski herci v uprimnom pribehu o tom ake vie byt dospievanie bolestive. Akoby mal Hallstrom napozerane niektore Kachynove filmy. Dramaticke momenty su vyvazene veselymi a hoci samotny pribeh nie je nijak ohromujuci, v tomto pripade to vobec nevadi. Toto bolo prijemne stravenych 90 minut. 70 % ()
Reklama