Režie:
Dušan HanákScénář:
Dušan DušekKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Petr HapkaHrají:
Juraj Nvota, Iva Bittová, Josef Hlinomaz, Marie Motlová, Hana Slivková, Sally Sellingová, Marián Labuda st., Milan Kiš, Václav Babka, Míla Beran, Naďa Hejná (více)Obsahy(1)
Iva Bittová a Juraj Nvota v poetické parafrázi Romea a Julie na slovenské vesnici sedmdesátých let... Dušan Hanák je jednou z nejvýraznějších slovenských režisérských osobností vůbec. Svým originálním obrazovým rukopisem, v dokumentaristice vytříbeným smyslem pro poezii „všední“ reality a schopností vést herce i neherce k přirozenému projevu, a hlavně neústupností k jakýmkoliv kompromisům, které by narušily suverénní uměleckou celistvost díla, připomíná českého režiséra Františka Vláčila. S odstupem času – více než dvacet let – vynikají na Hanákově filmu především rysy integrity umělecké osobnosti, v normalizační době sedmdesátých let však znamenaly ostrůvky suverénní osobnostní tvorby v rybníce ideologicky zakalených „tvůrčích“ počinů... Ružové sny jsou směšnosmutným poetickým vyprávěním o lásce mladého pošťáka Jakuba ke krásné cikánce. Vesnice je malá, všichni se tu znají a Jakub jako by byl samozřejmou součástí života každé rodiny. Jolana žije na okraji, v cikánské kolonii, uprostřed své velké rodiny, denně obklopená spoustou malých děcek a rodinných povinností. Lásce se ale poručit nedá, a to ani – jak se ten starý veronský příběh Romea a Julie stále vrací – když je „zakázaná“. Křehký příběh o vzájemném citu těchto dvou velkých „dětí“ se pohybuje mezi skutečností a snem, ve kterém se čas od času zdá všechno snazší… Pro hlavní role tehdy Dušan Hanák objevil mladého Juraje Nvotu (osobitý herec, dnes režisér vynikajícího bratislavského divadla Astorka Korzo 90) a tehdy mladinkou brněnskou studentku herectví Ivu Bittovou. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (99)
Jsem rád, že STV2 tyhle filmy vysílá. Je na to radost pohledět. Nechci zabředávat do nějakých detailů, takže si odpustím komentáře na téma, že romové jsou pořád stejní a pochválím hezké lyrické záběry a krásnou osmnáctiletou Ivu Bittovou, jejíž pohledy jsou nezapomenutelné. A drobnosti typu stříhání podpaží byly příjemně úsměvné. ()
Nádherný poetický snímek o pohnuté lásce mladé cikánky v dokonalém podání Bittové a pošťáckého ucha ztvárněného ještě nehereckým Nvotou využívá i nápaditých obrazových metafor k zaznemenání životního míjení dvou jinak zcela souznících milenců. Navíc plejáda vesnických figurek a až absurdních scén jakou je vana na stromě vytvářejí malý svět sám o sobě, jenž působí uprostřed normalizační degradace filmového jazyka a hlubších námětů jako zjevení. ()
„Boli ste spolu?“ - „On ma asi nechce.“ - „Daj mu niečo do kávy a hotovo!“ Nevím, zda existuje i nějaká jiná verze, ale stejně jako nemám rád, když se kdoví proč musí předabovávat slovenští herci českými, vadí mi to i opačně. A z „romštiny“ jsem pro změnu neměl vůbec nic (což byl ale nejspíš i záměr tvůrců, takže budiž). Příběh v Ružových snech není podstatný, staví se hlavně na z filmu sálající letní atmosféře a mile naivní mladé lásce. Té okolnosti nepřejí, tudíž se i nálada (s pomocí výborné Hapkovy hudby) postupně začne proměňovat, ale divákův zájem tím neochabuje. Přece jen hlavní pár Nvota-Bittová je maximálně sympatický. Očekávaný a nevyhnutelný konec udělá s publikem své, ale příjemná vzpomínka zůstane. Krom předabování mě ještě lehce zklamalo, že dlouho fungující humor se pozvolna skoro vytratil. Tak či onak, celkově mi to dává slušné 4*. „Pozor na peniaze! Keď dávaš peniaze... počúvaš? Hmatateľne sa presvedčiť či ten človek žije. Keď spí na posteli, dotknúť sa ho. Keď nedýcha, nemá nárok!“ ()
Pekný príbeh o náhlom letnom vzplanutí zakázanej lásky dvoch mladých ľudí z odlišného sociálneho prostredia. Ružové sny sú hravo a príjemne natočeným filmom o mladom páre v podaní nepresvedčivého Nvotu a očarujúcej Bittovej, ale aj množstva podivuhodných dedinských figúrok, ktoré ešte viac umocňujú celkovú epizodickosť snímky. Škoda, že sa ten milý a svojim spôsobom veľmi trpko poetický film asi po trištvrte hodine zvrtne na sled halucinogénnych haluzí a zmysel nedávajúcich scén s nulovou dejovou súvislosťou, ktorými je vyplnený bezmála dokonca. Tým príjemný zážitok končí. Na druhej strane je obdivuhodné, že v slovenskom filme zo sedemdesiatych rokov, navyše s takýmto námetom, niet štipky komunistickej propagandy. (6/10) ()
Velice krásný, první půlka je úžasnej zážitek, druhá má lehce klesající tendenci, což je možná i díky samotnýmu příběhu, kterej začne prozaičtět a všednět, myslím tím životy hlavních postav. Ale přece jen chvilkama jakoby haproval scénář, kterej je sice vychvalovanej, ale mě tam chyběly takový ty silný momenty, na který to ze začátku vypadalo. Ale stejně, moc mě to potěšilo. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (18)
- Juraj Nvota byl v pořadí až třetím kandidátem na roli pošťáka. (hippyman)
- V 70. rokoch boli Rúžové sny ako jediný slovenský film uvedené aj v zahraničnej kinodistribúcií. (pravo)
- Ivu Bittovú, ktorá stvárnila hlavnú postavu Jolanky, predabovala Zuzana Kronerová a Ľudovíta Kronera, ktorý si zahral rolu Marcela, predaboval jeho slávnejší brat Jozef Kroner. (Zdroj: skcinema.sk) (Raccoon.city)
Reklama