Režie:
Dušan HanákKamera:
Jozef KrivošíkHrají:
Jana Šulcová, Magda Vášáryová, Václav Helšus, Ursula Dirichs, Mária Jelenčiaková, Ilse Matheis, Stanislav Dančiak, Zdena Studenková, Michal Dočolomanský (více)Obsahy(1)
Mnohé z autorsky mužských výpovedí vypovedajú o ženskom svete aspoň s takou vnímavosťou ako samotné ženské autorky. Na hranice územia slovenského ženského filmu vstúpil tematizáciou ženy aj režisér Dušan Hanák predovšetkým svojimi projektmi Tichá radosť (1985) a Súkromné životy (1990). Hanákove filmové ženy sa vo väčšine prípadov ukrývajú vo svojich nie veľmi stabilných, malých, uzavretých svetoch. Ticho sa bránia, vylúčiac zo svojej tesnej blízkosti mužov, cez ktorých sa stávajú príliš zraniteľné. Súkromné životy - je psychologický príbeh o životných osudoch dvoch nevlastných sestier, herečky Eleny a psychologičky Nadi. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (25)
Dušan Hanák si ma získal svojimi tromi filmami a nad nimi čnejúcimi Obrazmi starého sveta. Jeho film 322 ma nezaujal a rovnako to bolo aj so Súkromnými životmi. Som citlivý na neprirodzene znejúce dialógy, na dokumentaristický prístup aj tam, kde nie je vhodný a najmä na to, keď nedokážem identifikovať zámer režiséra, pretože sa mi jeho film rozpadá na sled obrazov a scénok. Takže tento film považujem iba za priemer, u ktorého som sa nevedel dočkať konca. ()
Já byl uchvácený Hanákovými filmy Tichá radosť, Ružové sny a Ja milujem, ty miluješ. Jeden lepší než druhý. A tak jsem si opatřil i tenhle - a zklamání. Řekl bych, že to je způsobené slabým scénářem. Jeho autorka, mimochodem v letech 1998 – 2002 poslankyně federálního parlamentu, byla v téhle oblasti velice nezkušená a je to znát. Děj se potácí od ničeho nikam. Škoda. Nejlepší na filmu byla hudba. ()
Z nemnoha celovečerních filmů Dušana Hanáka jsou zejména poslední dva vynikajícím zážitkem. Zde v Súkromných životech opakovaně spolupracuje s Magdou Vášáryovou po Tiché radosti. Hereckou partnerkou Vášáryové je Šulcová a jejich společným osudem Helšus. Sestry jsou každá jiná, starší se právě vyrovnává s tím, že už nikdy nebude mít další děti, a ta mladší se stává matkou poprvé. Ta starší pěčuje o jiné, ta mladší je herečkou. Jejich matka jim jasně dává najevo, kterou z nich považuje za slabší. Obě navzdory svým profesím a rolím ve společnosti žijí velmi obyčejný život, na jakýkoli přepych není kde brát... zvlášť, když jejich muž odmítá psát prorežimní objednávky. Hutný civilní film o generaci, která mohla mít všechno. ()
Také tam vidím toho Bergmana, je to opravdu niterný a velmi smutný film. Scénář psala žena, ale předchozí taktéž ženský film, psal s Hanákem další muž a proto si říkám: jak to ten pán dělá, že se dokáže zcela oprostit od mužského pohledu na svět. Škoda, že ten film tak zapadl, rozhodně ho řadím k tomu nejlepšímu, co Hanák natočil a je tedy jedním z mála režiséru Nové vlny, který po pádu režimu umělecky nevyhořel. ()
Magda v převážně negativní roli (to jsem ještě neviděl! - ale sympatické je, že i jí lze chápat...). Šulcové sametový smutek. Krátké scény s pointou, skvěle prokomponovaný scénář – obrazové narážky na druhé významy replik, civilnost, přesnost. Ztvárnění porevoluční šedi - i v obrazu, výběru lokací... Celkově redukcionismus – Hanák od Růžových snů stále kontemplativnější. Zde dvě roviny příběhu – ženy / tvorba – „súkromné“ osamění / apartní svět umění – klamavá odposlouchaná literatura a herectví. Je to i v hudbě (modalita/jazz). A naopak: hudební zacházení s filmovými motivy – nakousnutá houska, jojo – vrací se v různých kontextech… A pak odkazy na nedávnou minulost – to mi trochu zestárlo – cenzura – dnes je jiná doba – cenzura penězi. Hanák si asi zažil své, že to musel ještě glosovat. Dnes už kotelny neživí intelektuály – obstarávají je firmy. Jediná scéna, které jsem nevěřil - "bujará" párty a telefon o Helšusovi.. Ale zářezy: „Bojím se, že už nebudu schopný psát…“ „Tak nepiš – kdo ti slíbil, že budeš spisovatel?“ – poslední Hanákův hraný film. ()
Galerie (3)
Zajímavosti (4)
- Natáčanie snímky prebiehalo v Bratislave, Prahe, Karlových Varoch, Úľanoch a Čiernej Vode. (dyfur)
- Zdena Studenková zde vystupuje v okrajové roli herečky, ve scéně z herecké šatny a ze zkoušky hraje prakticky sama sebe. (NinadeL)
- Návrhy kostýmov pre film robila kostýmová výtvarníčka pôvodom z Nórska Mona Hafsahl, manželka režiséra snímky Dušana Hanáka. (Zdroj: skcinema.sk) (Raccoon.city)
Reklama