Obsahy(1)
Filmová podoba diela nemeckej literárnej klasiky rozpráva životný príbeh mladej Effi. Vo veku 17 rokov ju vydajú za baróna Instettena, a ten si ju odvedie do pomoranskej provincie, prostredia, ktoré jej je úplne cudzie. Hoci sa snaží prispôsobiť sa svojej novej pozícii, predsa sa cíti osamelá a od svojho o generáciu staršieho manžela sa jej veľa pochopenia či podpory nedostáva: miesto toho, aby jej dával najavo, že ju miluje, snaží sa ju neustále vychovávať. Príchod mladého majora Crampasa nadobro zmení životy všetkým trom... (florigera)
(více)Recenze (15)
Neotřelá a bravurní režie založená na ironii a na přiznání literárnosti adaptované látky (bílé "zatmívačky" připomíkající otáčení stránek knihy, samostatné psané citace z předlohy, mnohost dialogů). Je málo filmů kritizujících pokrytectví vyšší společnosti 19. století, které si z toho zároveň dokáží dělat srandu, ale na druhou stranu i soucítit s postavami. Akorát člověk musí zavčasu pochopit, o co vlastně ve filmu jde a pak si to jen užívat (a jistě nejde o romantiku a ani o drama). ()
Doporučuji všem, kteří tento film pokládají za "nudné romantické drama bez romantiky, podbarvené příšernou odrhovačkou" či za "ztrátu času", aby přesto ztratili čas a zhlédli jej pozorně ještě jednou (nebo klidně i 2x) a spíše než na prosté dějové peripetie se v první řadě soustředili na to, jakým způsobem a jakými prostředky je tento příběh vyprávěn. Kdo bude mít bystrý zrak a skutečnou trpělivost, bude neskutečně okouzlen! ()
Klasická literatura neklasicky zfilmovaná s klasickým rukopisem R. W. Fassbindera. Precizně naaranžované, nuancované záběry s jeho oblíbenými rekvizitami zrcadel a rámů doplňují citace z románu vlastním voiceoverem režiséra a titulky v stěží čitelném švabachu. Bílé zatmívačky obrací stránky poutavé knihy plné uměleckých portrétů, ve které Fontanův tragický příběh dělá pouze garde estetickým ilustracím a originalitě subjektivního zpracování. ()
Slavné drama lásky a nepochopení stojí na formálních prostředcích, které odkazují ke všem možným zákonitostem četby knih. Hlavní je zvláštní práce s montáží, na kterou je tu kladen zvláštní důraz: Vesměs statická kamera, každý záběr má vysokou estetickou hodnotu a evokuje tak ilustrace. Jednotlivé scény na sebe navíc nenavazují a jsou prolínány vysvětlujícími mezititulky a hlasem vypravěče Fassbindera, čímž odkazují na odkládání rozečtených svazků. (LFŠ 2010) ()
Zhlédnuto v původním znění s anglickými titulky. Ač nedotčen stejnojmennou literární předlohou Theodora Fontana, soudím, že se s ní Fassbinder vyrovnal osobitým způsobem, který dal vzniknout výjimečnému filmu. Který pravděpodobně balancuje někde na pomezí mezi vznešenou nudou a strhující intelektuální podívanou - výsledný dojem se asi bude odvíjet od individuálního diváckého vyladění. Osobně se, mimo jiné díky respektu k formálnímu zpracování tohoto snímku a hereckému výkonu mé oblíbenkyně Hanny Schygully, decentně kloním spíše k druhému náhledu. ()
Reklama