Recenze (20)
Nic nového pod sluncem a velká nuda. Co kdyby zkusili něco dělat namísto věčných stížností, jak k nim byl osud nemilosrdný? V čem podnikala ta paní, která nepřišla na nic jiného, než dělat na stará kolena šlapku? To jsme se bohužel nedozvěděli. Další z řady zbytečných a velmi podobných dokumentů. ()
Ono je to všade vo veľkomestách - prostitútky, prostitúti, narkomani, bezdomovci. Zopár z nich tuná vypovedá o svojom osude. Najzaujímavejší je samozrejme ten s prsteňmi a nalakovanými čiernymi nechtami. Ale zase, reportážne médiá a časopisy mu za uplynulé dva roky venovali toľko priestoru, že nič nové sa divák nedozvie. Od obstarožných šľapiek tiež nie. Keď boli mladé, užívali si slávy, peňazí a záujmu všakovakých pánov, teraz trú biedu s núdzou, pričom neutešený stav si vylepšujú pervitínom, metadonom a heroínom. Zobrazenie polosveta vyčnieva dvomi skutočnosťami - režisér otravuje s natrčeným nahrávacím mobilom a väčšinou sa tvári strašne kokotsky nezúčastnene (akoby bol v štúdiu za sklom), čo nejakú veľkú hodnotu filmu neprináša. Druhým faktom je rozpor názvu s jeho obsahom - minimálne tretina filmu sa totiž odohráva za dňa. K zvýšeniu hodnotenia to veľmi neprispieva, skôr naopak. ()
Za prvé - ta vinětace je hrozná a vadila mi celou dobu. Celkový jas a kontrast jak kdyby to dělal někdo, kdo v životě nepoužil žádný efekt. Za druhé - všechny bych poslala makat. Za třetí - je to dobré v tom, že jde přímo o rozhovory s reálnými lidmi. Za čtvrté - někomu to třeba něco dá, někomu to ukáže špínu Prahy a někomu je to úplně jedno. Ale celkově se mi to líbilo a vidím v tom určité poučení. ()
Dokument je na úrovni takého študentského, ale je to tak akurát. Jiří Pluskal sám žil na ulici 3 roky, a tak sa mu určite podarilo ľahšie zohnať reálnych bezdomovcov s výpoveďami. Druhá polovica je nudnejšia ako tá prvá. Každopádne Pluskal by svojim bývalým kamošom mohol dať recept na to, ako sa dostať z bryndy, čo by mohlo byť účinnejšie než natočiť o nich dokument. ()
Ach jé, pořád to dokolečka omílané tvrzení o nepříznivém osudu. Ano, velmi nepříznivý, ale ani jednoho drogového dealera nebo prostituta/prostitutku k tomu nikdo nenutil! Byla to jejich volba, jejich svobodné rozhodnutí dobře vydělávat a zdánlivě tak snadno! Dolce far niente! Je mi líto! Dnes jsem mluvila s pracovnicí Kauflandu, která přijímá nové síly. Říkala, že mladí nemají zájem. Přicházejí s požadavkem 30 tisíc, volné víkendy apod. Být u pokladny v Kfl není žádná sranda a k tomu za 15 tisíc kaček. Nechceš dělat? Inu, pak je tu vždycky ještě ta možnost "jít šlapat". Docela mne pobavilo, jak ty obstarožní dámy provozující tzv. nejstarší řemeslo, mluvily o "práci". A tento týden jsem si všimla v jiném supermarketu, tentokrát šlo o Albert, jak staré paní tam sedí u pokladny! Jsou milé, práci zvládají a nestěžují si, jak k nim byl osud krutý. ()
Dokument o pražských bezdomovcích a o tom, jak to mezi nima funguje. Co se týče kamery a zvuku, tak to šlo natočit určitě lépe. Jestliže to ale dělal někdo, kdo držel kameru poprvé v ruce, tak je to asi dostačující. To o čem tam ty lidi mluví je na jednu stranu hrozně zvláštní, ale na druhou stranu i docela zajímavé. Stále se ale do nich nedokážu vcítit. ()
Rozhodně chápu čeho chtěli autoři dosáhnout. Nemyslím si ale, že by to byl výrazný pražský problém, jelikož ve všech metropolích můžeme pozorovat početnou menšinu bezdomovců, prostitutek, feťáků a podobných. Hlavně si také myslím, že většina evropských metropolí je na tom ještě o něco hůře. Problém tu je, samozřejmě, ale tento dokument nepřináší nic nového nebo zajímavého. Zpracování je poměrně povedené, ale vedení jednotlivých rozhovorů mi nepřijde úplně šťastné. Navíc si nejsem jistý, zda jsou zpovídané osoby natolik atraktivní, aby zaujali. ()
Odvrácená stránka ve spolupráci s mocnými.. ()
Zvláštní dokument ze zajímavého prostředí. Smutný je akorát, kdo byl ochotný se zúčastnit natáčení a vydělat si pár kaček - děsivě vypadající vysloužilý prostitut Karel, či dámy 50+ provozující nejstarší řemeslo, vzpomínající na starý časy. A k tomu pár sice mladších ročníků, ale beznaděj a fet všude kolem. Hodnocení je těžký, provedení je bídné, ale za snahu a výběr lidí 3* ()
Zaujimavi ludia, ktorych postihol tazky osud. Dokumentarista to trosku odflakol, rozhovory posobili nepripravene. Najviac mi vadil velmi nekvalitny zvuk - chapem, ze je to amatersky dokument, ale dalo sa to aspon doladid softverovo. Hodnotenie davam sice nizke, ale tie pribehy ludi za pozrenie celkom stoja. ()
Pozitívami tohto poloprofesionálneho dokumentu sú nahliadnutie na odvrátenú stranu Prahy a prevencia, upozorňujúca na krivé životné chodníčky, na ktorých môže človek pri troche neopatrnosti skončiť. Je však škoda, že zaujímavý námet oveľa viac prekrývajú negatíva, často spôsobené filmárskym amaterizmom a skoro až začiatočníckymi chybami. Prvým problémom je Jiří Pluskal, predstavujúci akýsi most medzi ulicou a divákom, ktorý však veľmi rýchlo pokazí dokumentárny zážitok svojimi niekedy až hlúpymi, infantilnými otázkami, pôsobiacimi, že si ich pripravil päť minút pred natáčaním na kolene. Ďalším problémom sú príliš dlhé rozhovory s jednotlivými protagonistami, často vôbec nedoplnené potrebným strihom, plné miestami zbytočnej a prázdnej "slamy". Po technickej stránke to tiež nie je žiaden zázrak. Ak sa už v dokumente vyskytne toľko potrebný strih, často zábery jedného rozhovoru dopĺňajú nesúvisiace snímky, prípadne zábery z rozhovoru s niekým iným. Obrazová, zvuková a rozprávačská logika v tomto prípade nula bodov. Samotná kamera tiež neexceluje, pričom vrcholným záberom je naháňanie holubov kdesi za Hlavním nádražím. PragueNight nemožno uprieť myšlienku a potenciál. Bohužiaľ, dokument zabíja jeho realizácia, ktorá z neho činí divácky neatraktívny kúsok. ()
Režisér tohoto amatérského dokumentu obchází zkrachovalé existence nejznámějších temných zákoutí Prahy a zpovídá je. Nechybí hudba, která do příběhu velmi dobře sedí a záběry prostředí, které odráží všudypřítomnou bídu a špínu. Dokument mě velmi bavil, plyne rychle a byla jsem zvědavá, co přijde dál. Samozřejmě nic nepřišlo, protože autor se baví s lidmi, kteří stojí na okraji společnosti, řada z nich má bohaté zkušenosti nejen s pervitinem nebo heroinem, ale také s čistidlem na okna, benzínem, lepidlem či výpary z výfuku od auta. Každý by chtěl slyšet ty silné příběhy plné nejednoduchých a krutých začátků, které vyústily k bezútěšné přítomnosti. Příběhy plné uvědomění hodnoty a smyslu života a plné sebereflexe a vzpomínek na časy, které byly dobré a oni si jich tolik nevážili. Místo toho se nám dostává velké sebelítosti, sebestřednosti a přemýšlení o tom, jak by se dala situace využít v jejich prospěch. Dostává se nám jen povrchnost a abstinenční příznaky. Je to i důvod toho, proč byla Katka tak nebývale populární dokument a proč je ona, jako jedna "z nich" populární do dnes. Ve svém pohnutém osudu byla schopná najít řadu otázek i odpovědí ve velmi mladém věku, byla emočně inteligentní a uměla říct to, co chtěl divák slyšet, aby ji mohl fandit. Nicméně, drogy ničí emoce, spalují je na kostru stejně, jako kyselina. Od dokumentu tedy nečekejte salvu emocí, poznání nebo dobré konce a šťastné osudy. Většina z těch, kteří byli zpovídaní zemřou někde ve stoce, stanu, staré boudě, pod plachtou v lese umrzlí, předávkovaní (rozhodně čímkoli, jen ne něčím čistým), ubití nebo upití k smrti. Jejich časový horizont se opírá o následujících pár hodin a to je odkaz touhy po svobodě, bez zodpovědnosti a emocí. ()
Občas naprosto zbytečné otázky... Prázdné ticho, které šlo dle mého dobře vyplnit. Výběr lidí je sakra dobrý, jen je nechat rozmluvit do větších detailů a pokládat pouze doplňující otázky. I tak velké překvapení. Až na občasně špatný zvuk kvůli způsobu záznamu, byl snímek poutavý a relativně zajímavý. ()
Dokument šel rozhodně natočit líp. Kladení otázek mi přišlo dost nešťastné, pouze několik lidí bylo ještě jakžtakž zachovalých, aby z nich padalo i něco jiného než vole a nezněli jako zadrhnutý gramofon. Nic moc nového jsem se nedozvěděla, takových dokumentů už bylo. Přitom tohle téma je velmi závažné. Například prostituce postarších dam. V některých zemích je to obrovský problém, mají tam tak nízké důchody, že staré ženy se musí živit prostitucí. ()
masakr, diky za takovy dokument, syrovost ... ()
Šlo by to podat lépe, ale muselo by to mít zkušenější tým za kamerou. Při některých rozhovorech mě trochu mrazilo (snad nikdo by chtěl zažít podobné věci). ()
Podívá-li se člověk na Youtube na tématicky stejný dokument Noční Praha (1990), zjistí, že se to v srdci Matičky stověžaté za to čtvrtstoletí v daném směru skoro vůbec nezměnilo. Ansámbl je stále tentýž - bezďáci, smažky, šlápy, zloději a desítky dalších existencí. Změnou oproti minulosti je snad jen mnohonásobně vyšší výskyt Finista Jasného Sokola v teplácích s buzertaštičkou přes prsa na každém rohu a postupně narůstající počet Sindibádů (kdo chce na okamžik zažít pravý Blízký východ, nechť někdy projde nenápadným průchodem mezi Spálenou a Opatovickou ulicí). A pokud jde o toho Karima - postupně bylo mnoha lidmi zjištěno, že je to spíš takový Hans Christian Andersen. Třeba když někde zasvěceně vykládal o případu kuchaře od Dvou koček, kterému údajně usekli ruce za podvádění při karbanu. Zaprvé se to stalo v roce 82, to Karim možná ještě ani pořádně nevěděl, kde Praha vůbec leží, a zadruhé kuchaře zavraždil jistý recidivista Doležel, když se se svou partou nad ránem pokusil vloupat do té hospody a onen nebožák je přitom náhodou nachytal. Ruce mu pak post mortem usekli z nějakého zvráceného rozmaru. Karty v tom tedy nebyly, ta verze se však záhy do Prahy od kohosi rozletěla a začala si žít životem městské legendy, která se - jak už to bývá - v průběhu času všelijak vylepšovala a zkrášlovala. A stejně tak to bude i s mnoha dalšími "zaručeně pravdivými příběhy" tohoto lidového vypravěče.. ()
Na jednu stranu poklona Jiřímu Pluskalovi, který dokázal jako nefilmař dát dohromady tohle dílko. Kamera a střih se mi moc líbily, obojí umocnilo atmosféru a vytvořilo koukatelnou vizuální kulisu k rozhovorům. Mínusem zůstává to, že autor není režisér a i když k němu měly postavy důvěru a sám několik let prožil na ulici, nedokázal se svými otázkami jít do hloubky. ()
Výmluvy, nulová sebereflexe, lži. Tvůrce dokumentu zaslouží respekt, že se z ulice a drog dokázal dostat. Na druhou stranu nechápu, proč dokument nepojal právě takovým způsobem, že by ukázal jak se dá dostat zpátky do společnosti. Namísto toho se rozhodl ukázat jak a kde získat drogy, kde je nejlepší hledat prostitutky a jejich mentalitu naprosto z jiného světa. Pokud měl předtím někdo odpor k bezdomovcům a prostitutkám, po shlédnutí tohoto díla se to jen prohloubí. A otázka, jestli se to vlastně špatně. 99% nemá zájem se do společnosti vracet, životní styl na ulici jim vyhovuje. Ale k samotnému dokumentu. Zběsilé skákání z jednoho tématu na druhé, nesmyslné používání efektů, místy totálně přepálená hudba, naprosto amatérský zjev moderátora (matematické schopnosti asi bez komentáře) a to asi zdaleka nejhorší, jsou ty lži. V popisu dokumentu se o Lampovi dočteme "dokázal velmi reálně a živě popsat vše co se v té době odehrávalo". Bohužel tenhle týpek vypráví pokaždé něco jiného a vždy to skončí u převyprávění scénáře k Mandragoře. Nechápu, proč ten chronický lhář dostává neustále prostor, když už byl několikrát usvědčen ze lži a to přímo i tvůrci nebo samotnými postavami. Takže v krátkosti, ztráta času. Pokud chce někdo reálné vedet jak to bylo, tento "dokument" nebude pro vás. 1* za tvůrcův životní příběh, ne za dokument. ()
Reklama