Obsahy(1)
Hrdinkou debutu scenáristy a režiséra Renārse Vimby, hořkosladkého filmu o dospívání, je vynalézavá a odhodlaná dívka, kterou drsné životní okolnosti dovedou k předčasné dospělosti. Působivě natočený realistický příběh se opírá o úsporný, ale věrohodně napsaný scénář a především o úžasný výkon na plátně debutující herečky Elīny Vaskové, která dokáže autenticky zprostředkovat hrdinčiny stavy opuštěnosti, její hněv či pocit zodpovědnosti a také první zamilovanost. Když se sedmnáctiletá Raya jednoho dne vrátí domů ze školy, najde svou babičku mrtvou a spolu s mladším bratrem ji pohřbí na zahradě. Nikomu nic neřeknou, Raya se zhostí vedení domácnosti, a navíc se rozhodne, že se zúčastní školní olympiády v angličtině – kdyby totiž vyhrála, mohla by jet na další kolo soutěže do Londýna, kam vedou poslední stopy jejich zmizelé matky. Vimba prokazuje, že dokáže rafinovaně vizualizovat pocity, když omezuje dialogy a Rayinu perspektivu evokuje výmluvným obrazem. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (2)
Recenze (4)
Z faktu, že Jsem tady obieha festivaly vyvodzujem, že je to najlepší lotyšský film cca za posledné dva roky. Lenže na to má až príliš nerozvinutý príbehový potenciál (vzťah žiačka a učiteľ, vzťah dcéra a matka) na úkor nadmerných umeleckých ambícií (sledujeme nezáživnú starostlivosť sestry o mladšieho brata). Ako Damoklov meč nad celým filmom visí postkomunistická depka, tak dôverne známa aj z našej kinematografie. IFFBA2016 ()
Duchovní film a velký zážitek (a nic na tom nezmění ani slizskej učitelskej) ()
Filmovo tri, pocitovo štyri. Dýcha z toho pochmúrna atmosféra, pocity nádeje i beznádeje a typický festivalový opar. V prostredí lotyšského mrholivého vidieka sa dievča a jej mladší brat snažia prežiť bez rodičov, ktorí im už pošli za funtami tam za humno, len akosi zabudlo, že i deti majú. V tejto situácii sa dozvedáme dve zaujímavé poznatky. Po prvé, je výhodné brať penziu za nebožtíka. Po druhé, v Lotyšsku nadržaným učiteľom, ktorí by radi zasúvali študentky bez rozviazania pracovného pomeru, celkom to slnko svieti. Pochváliť treba kameru, ktorá film dostáva do intímnej polohy a tá prevláda nad obsahovou, príbehovou stránkou, ktorá od začiatku do konca akosi nedokáže nájsť riešenia. ()
51. KVIFF - Především musím poděkovat filmovému festivalu v Karlových Varech, že po letech vyslyšel mé prosby a přinesl k nám lotyšský film. Před lety mě totiž v Rize samotného překvapilo, kolik plakátů a reklam je po městě vytapetovaných na místní filmy. Ale u nás o nich nikdo ani nevěděl. To se, doufám, tímto filmem změní, protože Lotyši zde dokázali, že umí vyprávět vážné drama z originálního a netypického lotyšského prostředí plného mokřin, bažin a vesnické ponurosti. Příběh bych přirovnal k poctivým skandinávským dramatům, ale s velkou dávkou osobitosti, se kterou jsem se předtím ještě nesetkal. Zajímavé také je, jak lotyšský venkov vypadá a jak zrenovované a opravené jsou státní budovy jako úřady nebo školy. Také zde musím pochválit herečku Elīna Vaska, kolem které se celý příběh točí, a která mě svým herectvím naprosto sejmula. Úžasný filmový zážitek ze severského Pobaltí, u kterého doufám, že nebude poslední. ()
Reklama