Režie:
Juraj HerzKamera:
Bedřich BaťkaHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Zdeněk Štěpánek, Zora Božinová, Lubomír Černík, Ilja Prachař, Josef Chvalina, Karla Chadimová, Věra Vlčková, Eduard Kohout, Václav Lohniský (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Jedna vražda a sedm motivů... Jednoho dne je na nemocničním inspekčním pokoji nalezen zavražděný dr. Hahn (J. Langmiler). Přivolaní vyšetřovatelé (V. Lohniský, S. Zindulka) vedou výslechy, ze kterých jim vyjde hned několik podezřelých: Hahnova kolegyně a jeho dlouholetá intimní přítelkyně MUDr. Marie Nováková (Z. Božinová), kterou lékař veřejně podváděl s mladou a pohlednou zdravotní sestrou Jiřinou (V. Vlčková), samotná Jiřina, dále doktor Petera (L. Černík), kterému se nikdy nepodařilo udělat kariéru, starý sklerotický pacient Zima (J. Vlček) a nakonec i nepříliš schopný přednosta kliniky (Z. Štěpánek). Každý z nich měl nějaký motiv Hahna nenávidět. Zatímco policie rozplétá nitky pravdivých i lživých výpovědí, mezi personálem nemocnice se vyjasňují složité profesní i osobní vztahy… Kriminálně psychologický snímek vznikl podle románu Hany Bělohradské "Poslední večeře" a byl prvním dlouhým hraným filmem režiséra Juraje Herze. (Česká televize)
(více)Recenze (70)
Zdeněk Brynych dává svému šikovnému a ctižádostivému asistentovi možnost na první celovečerní film a on se jí zhostil výborně. Znalec jeho filmů, který Herzovy klasické snímky viděl daleko dříve než tento, musí být velmi mile překvapen a potěšen. Osobitý styl je vzácnost a jestliže Juraj Herz točí filmy stejným způsobem dodnes, patří právem k těm skutečně nejlepším, kteří se nepotřebují zaprodávat. Celkově ponurá atmosféra kliniky a detektivní příběh vytvářejí skvělou atmosféru, dodávající filmu rychlý spád a vrcholící výbornou závěrečnou scénou. Režisér si zde tak trochu připravuje svou dvorní herečku pro vele dramatické role, které s Ivou předvedl ve svých tragických románech Petrolejové Lampy a Morgiana. Nezapomíná ani na svůj úplný režisérský začátek a obsazuje i dva herce ze Sběrných Surovostí, kteří dodávají snímku uvolněnější atmosféru. Zora Božinová je výborná, s prazvláštním předabováním herců musím souhlasit, Sovák pouze v audio verzi je velká škoda, ovšem důvody k tomuto kroku mohly být v době natáčení skutečně jakékoli a věřím, že to skutečně jinak nešlo. Na detektiva Lohnického jsem se velmi těšil, ale jeho prostor ve filmu je opravdu minimální. Nicméně celkově je film velmi zdařilý a jasně nastavuje režisérovu laťku, která je od toho, aby se překonávala, což Juraj Herz nepochybně několikrát udělal. ()
Většinou to mám tak, že si na film udělám prostor a čas. V tom případě mu zpravidla věnuji maximální pozornost. Jen sporadicky se mi stane, že na film koukám v televizi. Pak může nastat varianta, že mě ten film zaujme, a já se na něj začnu soustředit, nebo mě nechytne, a já to flinkám. A Znamení raka je ten druhý případ. Trochu jsem zbystřil, když tam MM podstupovala nějaké zdravotní prohlídky nebo návštěvy na lékařských pokojích, ale jinak si mě to nepodmanilo, a coby ne příliš pozorný divák jsem nabyl dojmu, že je to víc o medicíně, než o zavražděném doktorovi. Že se Herzovi podařilo zachytit nemocniční atmosféru, že byl precizní v diagnózách a lékařských postupech, jako kriminálka to ale moc nefungovalo. A když, tak příšerně nudná a unylá. Takže sice ne s úplně čistým svědomím, přesto to popravím dvěma hvězdami za Zdeňka Štěpánka, kterého bylo všude plno, když se objevil před kamerou, a třeba za tu vyprsenou intrikánku Mílu. ()
Juraj Herz natočil během své plodné kariéry mnohem lepší filmy, ale je potřeba brát v potaz, že tohle byla jeho celovečerní prvotina. Tento příběh z nemocničního prostředí, který byl napůl detektivka a napůl drama mě místy popravdě nudil, ale našlo se tu i několik opravdu povedených pasáží a hlavně tu většina zúčastněných předvedla slušné herecké výkony a depresivní „nálada“ z toho jen sálala… ()
Nevím jak zaujal film ve své době, ale mne tedy ne. Původní název filmu byl změněn pod dojmem z režiséra Jasného který velmi věřil v astrologii a jednotlivá znamení. Při schvalovací projekci byli barrandovští vedoucí naprosto pobouřeni scénou masturbující lékařky, a nepsat se rok 1966 mohl to být konec kariéry režiséra Herze. ()
Psychlogická krimi odehrávající se v přesných (depresivních) interiérech skutečné (nikoli studiové) kliniky narozdíl od adorovaných normalizačních seriálů z nemocničního prostředí věrně vykresluje poměry v socialistickém zdravotnictví- včetně kouření, popíjení, děvkaření a intrikování "andělů v bílých pláštích". ()
Galerie (5)
Zajímavosti (12)
- Scénář k filmovému zpracování dostal Zbyněk Brynych. Ten ovšem přenechal úlohu režiséra na Juraji Herzovi, který u něj dříve působil jako pomocná režie u filmů Každá koruna dobrá (1961) či Transport z ráje (1962). Herz jako první změnil název filmu, který před tím byl „Poslední večeře“. Herz název změnil, protože jej pobavilo, jak režisér Jasný trval na astrologických znameních jednotlivých herců, když je obsazoval pro svůj film. (mchnk)
- Natáčelo se v Praze, nemocnice je VFN na Karlově náměstí. (rakovnik)
- Herce Lubomíra Černíka si režisér Herz do filmu prosadil, i když věděl, že je těžký alkoholik. Skončilo to tak, že se mu chtělo pořád spát a odmítal natáčet. Herz ho doslova prosil, aby pokračoval. Když se ve zvukovém studiu natáčely postsynchrony, musel jeho roli namluvit Jiří Sovák, protože Černík toho nebyl schopen, byl v protialkoholické léčebně. (raininface)
Reklama