Režie:
Piotr J. LewandowskiScénář:
Piotr J. LewandowskiKamera:
Jeremy RouseHudba:
Leonardo MockridgeHrají:
Jannis Niewöhner, André Hennicke, Julia Koschitz, Thomas Sarbacher, Barbara Auer, Max Mauff, Leon Seidel, Carsten Strauch, Ella-Maria Gollmer (více)Obsahy(2)
Jonathan má povinnosti, které by třiadvacetiletý kluk mít neměl. Od rána do večera musí pečovat o svého nemocného otce Burghardta a k tomu ještě společně se svou tetou Marthou obstarávat rodinnou farmu. Burghardtův stav se s postupujícím časem zhoršuje a Martha proto najme ošetřovatelku Anku, aby jim s péčí o nemocného muže pomohla. Jonathan se však do Anky zamiluje a zatímco jejich láska vzkvétá, Burghardtovo citové odcizení odhalí zničující tajemství, které vypluje na povrch v souvislosti s příjezdem Burghardtova starého přítele Rona. Jakmile se Jonathan dozví pravdu, dokáže svému otci odpustit? (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (10)
ústřední motiv zdá se být dobrý ale zpracování ledabylé.Scénou dvou nahých mužů jednoho umírajícího a jednoho utěšujícího a detailů to totálně zazdili .Tohle Ron Burgovi dlužil? nejsem puritán ale tohle filmaři přepálili.Zkusím se na film podívat ještě jednou jestli jsem něco nepřehlédla a viděla jsem stejný film jako hodnotitelé a třeba změním názor ()
Předpokládám, že tento příběh byl primárně určen k ukápnutí slzy. Pokud tomu tak skutečně bylo, ze mě slzu nevymáčkl ani jedinou, a až mě zarazilo, jak chladným mě zpracování příběhu nechalo. Když jsem trochu ve svých pocitech zapátral, uvědomil jsem si, že se nebylo s kým ztotožnit a jeho osud spoluprožívat. A v tom je problém tohoto, po filmařské stránce slušně zpracovaného snímku. Scénárista neseděl jen na dvou, ale hned na čtyřech židlích, a jak už to bývá, mnoho psů, zajícova - tady pointová - smrt. Nemusí být řečeno všechno, ale jedna nit by měla být ta červená. Tady, bohužel, mnoho nitek, ale červená barva žádná. ()
Nebývale silný příběh, který zaujme perfektním výtvarným zpracováním od prvního momentu. Drsný život na farmě si jeho obyvatelé dělají ještě drsnější a nelítostnější, neboť roky tají pravdu, roky žijí v nelásce a v nevyřčených křivdách. Neúnosná situace nakonec samozřejmě vygraduje už tak těžkým okamžikem, kdy otec umírá na rakovinu a mladý Jonathan se ze všech sil snaží být tak zodpovědný, až ztrácí sám sebe. Křehká rovnováha se poruší příjezdem otcova dávného přítele, který je víc, než přítel a dávná pravda může konečně být vyzdvižena na světlo světa. Všechny role perfektně zahrané, scény emotivní a silné, příběh tak lidský a pravdivý, jak jen dokáže být příběh chybujících lidí, posléze hledajících odpuštění a pochopení druhých. ()
Jonathan je příběhem jak o vztahu mezi umírajícím otcem a jeho synem, tak o odpuštění a lásce. I když se snímek zabývá silným tématem, měl jsem téměř celou dobu pocit, že tomu chybí potřebné emoce a hloubka, které by člověk u takového filmu očekával. Dějově nemá Jonathan moc čím překvapit, nabízí však skvělý herecký výkon Jannise Niewöhnera a pěkné exteriéry. ()
Komorní drama o synovské lásce k otci. 1) Snímek je chladný. Měl bych cítit soucit, necítím nic. Přesto se mi celovečerní debut 41letého scenáristy a režiséra Piotra J. Lewandowského líbil...pro svou svébytnou poetiku - poesii umírání. 2) Zvláštní pozornost si zaslouží velmi přitažlivý 24letý Jannis Niewöhner (Jonathan). ()
Reklama