Obsahy(2)
V polovině devatenáctého století se v provinčním německém městečku zdá být vše klidné, tiché a půvabné. Ale Vojcek (Klaus Kinski), střelec, který byl přidělen jako vojenský sluha, slyší hlasy – svět se zbláznil, přinejmenším v jeho vlastním kosmu. Pro kapitána je Vojcek komickým zázrakem – nevzdělaný, ale odvážný, plný nevyužité energie. Pro místního lékaře zase kuriozitou a předmětem krutého zkoumání. Čtyřicetiletý Vojcek má mladou ženu Marii a malé dítě. Slepě je miluje, ale Marie se i navzdory občasným pocitům viny a výčitkám oddává nemanželským aférkám a flirtování. Když ho kapitán začne častovat uštěpačnými narážkami, že je paroháč, Vojcka ovládnou jeho vnitřní démoni a hlasy. Dožene ho šílenství k činům? A jakým? (Cinemax)
(více)Recenze (70)
Balada o vojákovi, kterou načrtnul Erben s Bezručem a Wolkerem nad lahví kontušovky, když si zašli k Mrštíkům, původně na kafe, po terapii u Junga... teprve pak ji našel Herzog a tu nakažlivou melancholii zdramatizoval... "Našinec bude neštastnej na tom i na vonom světě, kdybysme se náhodou dostali do nebe, tak tam určitě budeme muset dělat hrom"...immer zu, immer zu... ()
Kinský skvělý, jeho kolegové už méně. Z dialogů postav obklopujících titulního hrdinu je slyšet daleko víc Büchner než Herzog, Marie je sice parádní kus, ale hlavně ona a její amant jsou podáni krajně naivním způsobem. Přesto je "Woyzeck" určitě pozoruhodný snímek - a zdaleka nejen díky Telči a okolí. Některé scény mají podivnou, znepokojivou atmosféru, která dokáže diváka udržet v napětí - od chvíle, kdy si Woyzeck s Ondrou ořezávají u vody pruty až po závěrečná slova o "pěkné vraždě" se nad celým příběhem vznáší stín smrti a strachu. ()
Woyzecku, věčnost, tá je...no je věčná, cnost to je...no když je človek cnostný....Do vojny jsem šel, abych si dokázal svou lásku k životu....podobné bonmoty na začiatku môžu vzbudiť dojem, že sledujeme nemeckého vojaka Švejka, ale je to omyl, z príbehu sa vyklube depresívna dráma. Takto statický film som snáď ešte nevidel, kamera sa nepohne ani raz z miesta, iba sa občas pomaly otáča a každá scéna je zaberaná jednou kamerou a bez strihu. Preto príliš nechápem dôvody prepisu divadelnej hry do filmového média, žiadna scéna ma o oprávnenosti tohto činu nepresvedčila. Dialógy a monológy sú neprirodzené, ale film treba brať ako štylizované divadlo. Niekoľko podnetov na zamyslenie tu je, lenže viac by v nás rezonovali, keby sme boli divadelnými divákmi tejto hry. Ortodoxný minimalizmus. ()
Shlédnuto na Semináři archivního filmu 2011. Šílenec hraje šílence, a to tak, že až tuhne krev v žilách. Film nijak nezastírá svůj divadelní původ, čemuž tvůrci napomohli opravdu dlouhými záběry - herci se museli své party našprtat opravdu poctivě. Film za tři, jednu hvězdičku přidávám za geniálního Kinského. ()
toto divadlo vo filme sa mi páčilo sugestívnou atmosférou, záberovaním, krásnou výpravou v Telči, geniálnym kinskim a skvele zvolenou hudobnou zložkou... a tým nesmierne pôsobivým, ťažko cynickým záverom... má to tempo pomalšie, no pri spätnej rekapitulácii - tam nie je nič zbytočné... a scény z krčmy, experiment s mačkou, či samotné záverečné mordovanie - to všetko je brilantné. ()
Galerie (22)
Zajímavosti (3)
- Natáčení započalo pouhý týden po dokončení Nosferatu, takže vyčerpání Kinskiho postavy je velice autentické. (akisha)
- Produkce filmu byla dokončena za pouhých 18 dnů a celý film byl natočen za použití pouhých 27 střihů. (akisha)
- Německý štáb si vybral pro natáčení exteriérů i český Telč - hned v úvodu filmu vidíme poetické záběry na město z výšky, točilo se hodně na náměstí, ale i přímo v historických domech. Ve filmu je i záběr, jak Woyzeck utíká makovým polem a za zády má městskou věž. (hippyman)
Reklama