Režie:
Alejandro González IñárrituScénář:
Guillermo ArriagaKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Gustavo SantaolallaHrají:
Sean Penn, Benicio Del Toro, Danny Huston, Naomi Watts, Carly Nahon, Clea DuVall, Charlotte Gainsbourg, Claire Pakis, Eddie Marsan, John Rubinstein (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Příběh tří lidí, jejichž osudy se setkají v ne zrovna správné chvíli. Bývalá narkomanka Cristina žije ve spokojeném manželství s architektem Michaelem a dvěma dcerami. Těžce nemocný Paul má slabé srdce, jeho žena Mary by s ním chtěla mít dítě. Jenže lékaři mu dávají jen jeden měsíc života. Jediná naděje je transplantace. Bývalý trestanec Jack, kterého napravila víra, žije s manželkou a dvěma dětmi a bojuje se svou prchlivostí. Jednoho dne Jack srazí autem muže se dvěma dětmi a ujede. Vzápětí se Cristina dozví, že její manžel a obě dcery zemřely, a Paul dostane zprávu, že se našel vhodný dárce pro jeho transplantaci srdce. Když se pak rozhodne poděkovat rodině dárce, seznámí se s Cristinou, zamiluje se do ní a společně se rozhodnou pomstít smrt jejích blízkých. (TV Nova)
(více)Recenze (1 055)
Vynikající příběh, slabý děj a perfektní herecké výkony (hlavně Naomi Watts). Kdyby 21 Grams nebyl hrozně nepřehledný a záběry se nestřídaly jak na běžícím páse, mohla z toho být dobrá podívaná.. 6/10 = 60% ()
Jo, i tohle se může stát. I takhle může vypadat život. A i takhle se dá natočit jeden příběh poskládaný z útržků novin, pocitů, vzpomínek. Není to vlastně vrchol života - dát někomu svý srdce? Tak, nebo tak. Film o síle atomovky. Srdeční záležitost. Pumpa. A kontrolní otázka na konec. Co bolí víc? Když si na nohu pustíte 10kg závaží (A), nebo cihlu na duši o hmotnosti 21 gramů (B), ukrytých v tomto filmu? "B". ()
Iňárritův druhý film, který opakuje mozaikové vyprávění z jeho předchozího filmu Amores Perros. Právě díky tomuto velmi dobře voleném dávkování různých scén z různých časových úseků dosahuje dokonalosti. Může přeskakovat, dávat k sobě zdánlivě protichůdné scény a může tímto krásně vygradovat film a přesto udržet diváka do poslední chvíle nejistého co se stane. Právě ona zpřeházená chronologie dělá z tohoto filmu, tím co je. Přece jenom poskládat to normálně, bude to lehce kýčovitý film, který se sice snaží o to být filosofický se spoustou myšlenek, ale bude se spíše utápět sám v sobě. Střihem se však vše rozmísilo tak, že to funguje, drží to při sobě a na diváka to působí chvílemi tak nesourodě a vzdáleně, že nemá šanci dojímat se nad těmi krásnými obrázky... ()
90% - Zažil jsem zde hodně podobný pocit jako u sledování Nolanova Mementa. Skládání jednotlivých střípků, které nakonec vede k vysvětlení všech otázek, jež před nás režisér během filmu staví mi i tentokrát naštěstí nedělalo moc problémy a mohl jsem si tudíž 21 gramů, okořeněné výbornými výkony ústřední trojice, vychutnat plnými doušky... ()
Docela milé překvapení. Film pracuje s velmi vážným a pro společnost aktuálním tématem, kterým je transplantace orgánů. Způsob, jakým to dělá, je velmi emotivní. Dokáže zaujmout kohokoli. Příběh spojuje osudy 3 zcela odlišných lidí – maminky od rodiny, trestance snažícího se najít novou životní cestu vírou v Boha a umírajícího Paula Riverse, který již žádnou cestu nehledá a pouze čeká na smrt. Když smrt nepřijde a dostane srdce, nedokáže se již znovu zapojit do běžného života. Osud, který svede tyto 3 postavy dohromady je pro jednoho záchranou života, pro druhého by byla milejší smrt. To je ale jen první pohled na věc. Nic totiž není jednobarevné a právě o tom vypráví tento příběh. Kombinace Sean Penn, Benicio Del Toro a Naomi Watts funguje opravdu výborně. U Naomi marně pátrám v paměti, kde jsem jí viděl zahrát lépe. Film člověku na klidu moc nepřidá. Pokládá otázky, na které člověk dokáže obtížně odpovědět a o kterých moc nepřemýšlí. Když nic jiného, nastavuje alespoň pomyslné zrcadlo významu života každému z nás, a to není málo. Znamená to hodně. Přesto k pomyslnému vrcholu ještě kousíček chybí. 84% ()
Jen stručně - toto DRAMA (ne)má srdce a vy ho budete mít také až v krku. Sean Penn, Benicio Del Toro, Naomi Watts + Alejandro González Iñárritu = tsumani na vaši dobrou náladu. Doporučuju, ale sežeňte si někoho, kdo vás potom obejme... ()
Velmi silný filmový zážitek. Alejandro González Iñárritu je režisér, který si díky svým originálně originálním snímkům může vybírat ty nejlepší herce (ostatně naprosto geniální sestavu hvězd + nadějných nováčků jsme měli možnost vidět i ve snímku "Babel", který se mi líbil o dost méně) a ani zde tuto možnost neopomněl správně využít - viz. excelující Benicio Del Toro. Máte-li rádi chaotické mozaikové filmy, směle do toho, nemáte-li, přeji šťastnou cestu.;-) ()
Proč jen jsem se u tohoto filmu cítil jako sadistický voyeur, krutě a detailně sledující nejstrašlivější okamžiky života několika skutečných lidí, se kterými si náhoda sehrává brutální a smrtelnou hru... tak jako s každým jiným člověkem? 9/10 ()
Iñárritu teda zatraceně umí upoutat divákovu pozornost. Nesourodý slepenec scén se postupně začíná proměňovat v příběh, mnohdy se dříve dozvíte následek, teprve poté příčinu. Iñárritu má pravdu, tak to chodí i v životě, že příčiny zjistíme kolikrát mnohem později, než výsledky. Iñárritu je skvělý vypravěč skvělého Arriagova scénáře. Co dodat? Snad jen, chci to vidět znovu. ()
Opravdu mě fascinuje jak je provázána kamera a střih s dějem, to se vidí málokdy. Jak děj graduje, střih a kamera ubírá na dynamičnosti, jednotlivé scény se prodlužují a vlastně hrají spolu s herci. No co si budeme povídat ti jsou výjměční (samozřejmě ústřední trojka, ale ostatní také nejsou k zahození). Jejich výběr se určitě podařil. Tento film je velmi lidský, protože právě nejednoznačnost a rozporuplnost konání postav nás přivádí až k prostinkému závěru, že zde není nikdo kladný ani záporný, nýbrž lidsky chybující. (Ale kdo věří na dobro a zlo oddělené :-) ()
Oproti Amores Peros a Babel celkem chladne,ale vytecne. ()
Slabší film, který dojíždí na nezvládnutou dramaturgii. Po herecké stránce není co vytknout, ale nuda je hlavním synonymem pro tento film, který ze sebe dělá víc než je. ()
Nejen 3 postavy, které spolu na první pohled nemají nic společného, ale dokonce napřeskáčku poskládaný děj po cca. petiminutových úsecích. A světe div se, ono to funguje! A jak! Nejzajímavější je, že charaktery postav jsou budovány na základě věcí budoucích i minulých. Herecké obsazení je brilantní (už vím, proč si Jacskon vybral do King Konga právě Naomi Watts) a atmosféra patřičně depresivní. Kruté drámo. Amores Perros se mi líbí o fous více. ()
Alejandro González Iňárritu se tímto počinem u mě zařadil mezi top režiséry! Dechberoucí snímek, který je složen z mozaiky několika příběhů, které do sebe postupem času začnou čím dál tím více zapadat až do nádherného konce! Je to příběh o životních bolestech, utrpení, spravedlnosti a odpuštění. Skvělý scénář, nádherná kamera , vše podpořeno mistrovskou režiií. Parádní herecké výkony, jímž vévodí Benicio Del Toro , ( ale skvěle mu sekundují i S. Penn s Naomi Watts.) Dávám 6 * a vzdávám hold mistrovi, díky Alejandro! ()
Všetci sú z Inarritua úplne hotoví, že aký je to nezávislák, mne jeho filmy prídu skôr takými hračkami, kde sa pohráva s vyprávacími štruktúrami. Keby príbeh rozprával lineárne, až zas taká bomba by to nebola, čo mu povedal aj Del Torro. Inak dobrý film, stojaci na hereckých výkonoch prítomných megahviezd a z jeho trojice pre mňa najlepší. Videné na drevených stoličkách a opierajúc sa o drevené stoly auly klubu Nostalgia. ()
Další z filmů, který nejde úplně chronologicky, ale dá se v něm vyznat – tedy po celkem nezáživném úvodu a půlhodince, kdy nic nechápete, ale jakmile začínáte, moc vás to baví. Celkově nadprůměr, oceňuju myšlenku a střih, velké mínus za takřka chybějící hudbu. # [viděno: monitor, 5.1] ()
najsilnejším faktorom, nohami, na ktorých telo tohto filmu stojí a základmi, na ktorých je budova výsledného efektu snímku postavená, nie je nič iné, ako herecké výkony ústrednej trojice v poradí (od najlepšieho) Del Toro, Watts a Penn. Veľmi zručná réžia a po formálnej stránke takmer nenapadnuteľná práca všetkých umelecko-technických zložiek najmä však dramaturgia a strih, ktoré robia z inak obyčajného námetu prepísaného do štandardného scenára nadpriemerné dielo prispeli k tomu, že aj keď Inaritu neprekonal svoj mexický debut, prvým usa filmom sa zapísal zapamätateľne. Aj keď mi stále nedá nepodotknúť, že práve tá dramaturgická stavba a skladačka, ktorou je film zaujímavý, je len formálnou hračkou, aby sa film zahalený do moderného hávu naozaj uchytil v konkurencii na hollywoodskom poli + akási "pomocná" ruka scenára, ktorý síce má myšlienku no naozaj neprišiel s ničím novým a ani to staré nepodáva nejako originálne. Rozstrihanosť (ešte však nie klipovisotsť) však nepomáha hlbšiemu nazretiu do charakterov, takže jediným, s kým sa človek stotožní najviac, pretože toho o ňom najviac je, je práve Beniciov Jack Jordan - a mám pocit že preto, lebo ten jeho charaker je spomedzi trojice najvýraznejší. Tieto výčitky však určite nijako neovplyvnia pevnú pozíciu a renomé kvalitného filmu, ktoré zatiaľ 21 gramov nadobudlo a v mnohých prípadoch isto právom. ()
Takže, prvních cca 55 minut jsem to vůbec nechápala, pak sem pochopila a tak na půl hoďky mě to dokonce i zaujalo a zajímalo, ale potom co se všechno vyřešilo bylo jasné, jak to dopadne jsem se po zbytek filmu - což bylo opět tak půl hodiny, nudila a říkala si: "prosím, ať už to končí.." Vážně je to celé tak nadhodnocené kvůli tomu, že Naomi Watts ukázala prsa a Sean Penn zadek? A ještě ke všemu, co to je za umění všechno zpřeházet aby se to vše pomotalo a nedávalo to smysl? Tohle mě opravdu nezaujalo. ()
Není-li příběh dostatečně silný sám o sobě, poskládejme ho na přeskáčku. Třeba pak vyzní silněji. Musím se přiznat, že se mi film nelíbili. Čekal jsem totální nářez co mě posadí na zadek a na 2 hodiny si zajistí moji pozornost. Tohle jsem očekával, protože film mi byl doporučen blízkým okolím a toto očekávání bylo podpořeno zdejším hodnocením a obrovskou oblíbeností. Tady se člověk jen těžko vyhne otázce, čím že si to film svoji oblíbenost získal. Musím říct, že po zhlédnutí tohoto filmu necítím, že by byl můj život nějak obohacen. Svoje hodnocení zakončím asi konstatováním, že jsem viděl mnoho lepších podobně orientovaných snímků, které se mě alespoň nějakým způsobem dotkly. Nebyly třeba tak dobře zahrané a jejich děj se dokonce odehrával chronoligicky. Stejně však v čemsi tento film převyšovaly. Tento film je hrozně prázdný. Drží si pouze svoji standartně negativní atmosféru a najeví ani snahu ji jakýmkoliv způsobem měnit, což je na jednu stranu fajn, ale uvítal bych to asi v trošku odlišném a hlavně propracovanějším příběhu. Neubráním se dojmu, že tahle neuspořádanost příběhu není režisérským majstrštychem, ale spíše jakousi maskou, která má skrýt případné nedostatky. Za sebe dávám lepší*. ()
Vida, na dostání se do TOP200 filmů stačí neřadit scény chronologicky, ale chaoticky. Začátek je zajímavý právě v tom, že se v něm člověk vůbec nevyzná a stráví dobrou půlhodinku orientováním se v ději. Navíc se alespoň z počátku filmu něco děje. Zbytek filmu trvá tak dlouho, že to ani hezké není, už jen proto, že se neděje nic, všichni na sebe akorát brejlí a je to jedno velké slzavé údolí. Dalo to práci posouvat čas až na kýžené dvě hodiny... 60% ()
Reklama