Režie:
Yorgos LanthimosKamera:
Robbie RyanHrají:
Olivia Colman, Rachel Weisz, Emma Stone, James Smith, Mark Gatiss, Nicholas Hoult, Basil Eidenbenz, Anthony Dougall, James Melville, Timothy Innes, Joe Alwyn (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Na začátku 18. století vládne Velké Británii královna Anna (Olivia Colman), poslední z rodu Stuartovců, která se do historie zapsala spíše neslavně. Je plachá a přehlížená, trpí bolestivou dnou a není příliš vzdělaná, což z ní činí perfektní oběť manipulátorů. Její jedinou oporou v životě je lady Sarah (Rachel Weisz) a jejich vztah postupně přerůstá až do jakési milostné symbiózy. Sarah se díky tomu dostala do nejvyšších kruhů britské aristokracie a za nejistou královnu prakticky vládne. Zpoza královnina trůnu činí všechna důležitá rozhodnutí ohledně chodu státu a probíhající války o španělské dědictví. Zároveň si svou pozici ostře střeží a nikoho, kdo by se pokusil královnu ovlivnit, k ní nepustí. Podcenila jen svou sestřenici Abigail (Emma Stone), která na dvůr přijela prosit o práci služebné poté, co její rodina zbankrotovala. Sarah ji z lítosti přijala. Netuší však, že by ctižádostivá Abigail mohla ohrozit její roli královniny favoritky. Zatímco tedy Abigail díky oblibě panovnice rychle stoupá společenským žebříčkem, od Sarah se začíná přízeň odvracet. A to nemůže zůstat bez odplaty. (Cinemart)
(více)Recenze (429)
Olivia byla skvělá, jinak je to pořádně ujetý. ()
Mediocre Lanthimos pro všechny a krom posledního záběru doslovný až běda. ()
Tak u tohohle filmu jsem se nechala navnadit na 71 %. No protrpěla jsem si ho. Přišlo mi to zbytečně utahané. Minuty a minuty chůze po chodbách. Oplzlé dialogy. Tanec který je příšerný. Namlouvání v lese zbytečné. Ano herečky hrají dobře, ale je to ten druh filmu, po kterém už opravdu nikdy za žádnou cenu nesáhnu. Unudila bych se. ()
Intriky - dekadence - lehký bizar - nuda - žárlivost - nenávist - králíčci - 70% ()
Boli chvíle, keď som mala chuť to vypnúť, ale vydržala som do konca. Ani nie tak kvôli nominácii filmu na Oscara, ako kvôli hereckému koncertu všetkých troch herečiek. Najviac ma potešila Rachel, ktorá po úplne zbytočnej a nezáživnej úlohe v My Cousin Rachel zahviezdila, ako sa na historický film patrí. Dávam 4 hviedzičky, ale znovu by som to už vidieť nechcela. ()
Trochu zábava a trochu ne. Trochu na tři, ale trochu víc na dvě. ()
Zoufale nekonecne, konec jsem opravdu odtrpel :( ()
Lesbická konverzační (konzervační) sračka. 1* za titulky... ()
Zivot je boj a v zenskem prostredi to plati dvojnasob. Muj prvni Lanthimos - tesim se na neco vic ujeteho. ()
Hnus, bizzard, frantíci. Blejt. ()
Skvělé všechny tři ženské, ale jinak se tam nic nedělo. Celý děj představuje jen jedna rozmáznutá rivalita dvou intrikánských zoufalek o přízeň pohnuté ženy, která se povaluje pod trůnem. ()
Místy zábavné, hlavně ovšem opulentní výtvarná záležitost. ()
Asi trochu těsně, ale přesto pětihvězda, i proto, že jsem dostal o hodně víc, než jsem čekal. Žánr, režisér ani epocha nejsou vůbec mým šálkem čaje, ale dobrý scénář, herecké výkony ústředního dámského tria a geniální Nicholas Hoult jako mix prostě fungují. Snad jen finále je trochu uspěchané a poslední záběr naopak zbytečně vyumělkovaný, jakkoli rozhodně hloubku a myšlenku nepostrádá. THE FAVOURITE umí být dramatem, komedií a místy skoro až hororem, skutečnost, že je to (nejspíš) naprosto fiktivní story naroubovaná na skutečnou panovnici, mi tentokrát tolik nevadila. 85 %. PS: Má milovaná Emma Stone (trochu paradoxně) snad nikdy nebyla víc hot. ()
Skvělý souboj mezi Emma Stone a Rachel Weisz. Mám rád filmy, kde jdou 2 těžké váhy proti sobě. Byl jsem na straně Emmy v první půli, ale v druhé se mé sympatie přelily na stranu Rachel. Je to film plný reálných postav a jejich chování odpovídalo asi tehdejším zvyklostem a je postavě Rachel Weisz patří respekt za to jak se vypracovala. ()
6/10. Tři bravurní herečky v poměrně kvalitně výpravném dramatu o hovně. Hrozná nuda. ()
Vulgárny, temer stupídny až pomätený príbeh o šľachte z dvora anglickej kráľovnej Anny, že vraj pravdivo zachytáva niečo nad čím normálny človek nedokáže vyjsť z údivu. Čomu všetkému musia herci podstúpiť, aby vznikol takýto horký príbeh. Že by bola táto monštrum vládkyňa Anglicka svojho druhu jediná na svete sa nedá konštatovať. Stačí sa rozpamätať na Rímske impériom, Francúzku šľachtu a podobným im, až po dnešnú dobu . Ale toto príbehové stvárnenie pripadalo, ako poriadne silná káva. Je až neuveriteľné, že dokázala prežiť na tróne celých 12 rokov. Príbeh mi pripadal príliš prehnane líčený o dvornom živote až príliš husto v nevraživej atmosfére, kde nebolo príbehovo nič pozitívne. ()
V explicitní rovině se Lanthimosova Favoritka odklání od většiny funkčních mechanismů takzvané “podivné” vlny, vnitřně ale hovoří stejnými vzorci, které rámují dosavadní Lanthimosovu tvorbu: celý příběh je vsazen do specifického mikrosvěta robustního královského paláce s vlastními pravidly, přičemž vnější svět zůstává upozaděn a v materiálně-praktické perspektivě nepředstavuje pro hrdiny žádnou motivaci. Naopak, milostný trojúhelník ústředních hrdinek se do tohoto mikrosvěta noří stále hlouběji, protože právě zde se v průběhu děje odehrávají jediné zásadní hrátky o moc. Dominantou filmu je originální scénář, mixující Shakespearovu vzletnou hantýrku a moderní vulgarity. Střídavé jazykové tempo v konfrontaci s přítmností zvířat karikuuje snažení člověka, který si je vědom svých jazykových dovedností a zdánlivě stojí nad zvířaty, jeho chování je ale - i přes možnost racionálního uvažování - stejně nebo dokonce více pudovou záležitostí. Ačkoliv je možné nahlížet film jako kostýmový, nelze opomenout zvýrazněné technické prostředky. Zatímco klasické kostýmové filmy nepotřebují speciální kamerové efekty, Favoritka využívá nejen širokých úhlů, ale i rybího oka a dalších prostředků. Závěrečný záběr je pak vkusnou destrukcí celé přechozí žánrovosti a posouvá snímek od komediální konverzačky směrem k vážnému dramatu. Lanthimos zanechává několik typických rysů, ať už chladný odstup od jednotlivých postav či prázdný heterosexuální sex - zde jako emancipační zbraň v boji o moc. Napadá mne srovnání s filmem Oni a Silvio od Sorrentina - tam, kde se Ital nechal zlákat opulentní, avšak opakovanou estetikou obrazu, kterou sám sobě vykradl, Řek dokázal odolat. I když jsem fanoušek jeho “podivna”, Favoritku vnímám jako nenásilné a šikovné zachování sama sebe. 80% PS: v souvislosti se světelnými efekty jsem si několikrát vzpomněl na Kubrickova Barryho Lyndona a jsem rád, že Favoritka je dalším snímkem, který vynikne pouze v kině. ()
Famozne herecke vykony vsetkych troch hlavnych akterok, pompezna vyprava, uzasny vizual, genialna kamera a pravdepodobne najkrajsie natocena historicka vec od dob Barryho Lyndona. Favoritka je na rozdiel od Lyndona zivotopisnym portretom skutocnej osoby, ktora urcite prekracuje historicke fakty, ako kazda fikcia, ale iba v nevyhnutnej miere na vytvorenie podmaniveho konfliktu. Jedna sa pravdepodobne o najpristupnejsiu pracu Yorgosa Lanthimosa o com svedci aj nominacia na 10 oscarovych sosiek, avsak jeho rukopis sa nestraca a jeho typicke podivnosti krasne dofarbuju kralovsky dvor 18. storocia. ()
Prvních třicet minut byla favoritka velmi zajímavě vyhlížející historický film, který se nebál rozebírat témata o kterých jiné filmy zarytě mlčí. Nepostrádal skvělé nápady, výborné herce i nápaditý scénář, ale postupem času se toho většina vytratila a zbyly jen herecké výkony, díky kterým film nespadl do podprůměrných vod. Olivia Colman, Rachel Weiz i Emma Stone předvedli téměř na chlup stejně skvělý výkon, za který si všechny tři nominaci naprosto zasloužili a Olivia Colman si k mému překvapení na úkor Glenn Close došla i pro zlatou sošku, ale vzhledem k vyrovnanosti této kategorie nemůžu říci že nezaslouženě. Jak jsem již říkal tak nápaditost a jedinečnost, která z filmu číšila v první půl hodině, vystřídala jen rozvolná až nudná část děje, která prostě jen tak běžela, bez ničeho svěžího nebo nového a snímek tím ztratil svou údernost, která zapříčinila že zvraty které měly působit nápaditě a nepředvídatelně, prostě jen tak prošuměli. To se samozřejmě pojí i se scénářem u kterého bych mohl napsat to samé co o ději, ale přeci jen dialogy a různé příběhové sekvence, vypadaly rozhodně slušně a jsem rád, že se scenáristé nebáli i experimentovat, směrem k dnešnímu Hollywodskému stylu, který se svými snímky od favoritky značně liší. No a co se režie týče, tak ta poskytla výborně atmosférickou náladu doplněnou i trefnou hudbou a neméně osobitou a k příběhu sedící kamerou. Jak říkám, kdyby si favoritka dokázala udržet svou poutavost, zpracování i originalitu více než první třetinu, byl by to horký oscarový kandidát, ale bohužel je z ní jen další z řady průměrných historických snímků. 55% ()
Reklama