Obsahy(1)
Karel Kryl polskýma očima. Nový pohled na legendárního písničkáře, který se stal symbolem Pražského jara, přináší ve svém portrétu režisérka Krystyna Krauze. (Artcam Films)
Recenze (70)
Pár dokumentů o Krylovi jsem už viděl, a to i dobových, kdy se vrátil z exilu. Ale tento mě docela dostal, je vyvážený, Kryl je představen jako člověk, navíc se dovíme i o jeho vztahu k Polsku, o kterém jsem já moc nevěděl. Z marastu dokumentů, které u nás poslední dobou vznikají tento vybočuje. Z jednoho prostého důvodu. Je kvalitně udělaný. A za to jednoduše musí být pochvala. Možná velká pochvala. ()
Urcite potesi polsky dokument o Karlu Krylovi. Film jsem si ale predstavoval lepsi, zbytecne moc prostoru pro Hutku a jine. Malo dobovych zaberu a pro lidi, kteri Kryla maji radi je jen malo novych informaci. ()
Dojemný truchlivý vizionář. ()
Dnes se už skoro zdá, že úloha osobnosti Karla Kryla v dějinách sestávala prakticky z ochoty dotyčného zemřít (či se nechat okolnostmi zabít?) dříve než si jej někteří jeho tehdejší bratři z krve Kainovy nakrájeli na kostičky do guláše. Předvolebního. Ovšem lze čekat v době, kdy nám na rohu ulice opět vrah o morálce káže, nad mozkem jest poslušnost, nad rozumem víra a správná příslušnost je opět nadřazena závadě na obuvi, že tomu bude jinak? Kdybych si o našem národě historických mistrů světa v kolaboraci s jakoukoliv mocí dělal iluze (zdravím na Hrad, a to nikoliv pouze současného nájemníka, ale jaksi průřezově), řekl bych, že je ostuda, že tento film musela natočit Polka. Ale nakonec je to asi lepší. Tak zase při výročí v srpnu pustíme Bratříčka, kdejakého rozumbradu necháme ve jménu humanity levou rukou krást z odkazu naší podle mě nejnedoceněnější historické osobnosti a pravou dělat přesně to, proti čemu ona osobnost brojila. A když si k tomu dáme koblihu, můžeme pak klidně předstírat, že Demokracie vlastně vůbec neexistuje. ()
Štěstí pro Karla Kryla, že se dnešních dní, kdy se tu takovina rozlézá znovu, už nedožil. Inu, malý národ potřebuje velké legendy, ale zas a znovu si vybírá malost. Dokument je natočen střízlivě, nezaujatě a civilně. Přesto v sobě má náboj a nadhled. ()
Hořkost (neodpuštění) je těžké břímě... ()
Bratříček viac ako dvoch generácií a nepriateľ každej politickej nekorektnosti a hlúposti. A písal krásne básne. Odišiel príliš mladý, ale povedal svetu viac ako mnohí, čo na tejto zemi prežili raz toľko rokov ako on. ()
Poliaci poňali ikonickú postavu československej kultúry so svojim typickým ironickým nadhľadom a odstupom, ktorých by Česi sami v takomto prípade zrejme nikdy neboli schopní. ()
Po filmárskej stránke si nedovolím hodnotiť, nakoľko nemám vyštudovaný príslušný odbor v danej problematike, ale obsahovo pomerne zaujímavý počin s niekoľko málo doposiaľ neznámymi faktmi. Plný počet za natočenie dokumentu o niekom, kto využil svoj potenciál na 110 %. ()
Kvalitní dokument mapující naděje i zklamání této zásadové buřičské osobnosti. Narodil se tady v sousedství, ale překonal svoje smutné vzpomínky na dětství a vystoupil na jednom ze svých koncertů i v našem městě. Jsem ráda, že jsem tam tehdy byla. Myslím, že ho lidé u nás neznali, jen jeho písničky byly populární. Už na svém vystoupení dával najevo rozčarování z polistopadového vývoje. Bylo vidět, že jeho očekávání budoucnosti byla větší než dobová realita. Výborný snímek, jen škoda nebo spíš ostuda, že polský. Současným politickým elitám kritický tón jeho nových písní zřejmě nevyhovoval. Velmi nadčasové. ()
Jelikož Karlovu práci příliš nemusím a má znalost toho malého trpajzlíka začíná a končí u Morituri te Salutant, není překvapením, že dokument (pro mě) o takto nezajímavém člověku mě ale vůbec nezaujal. Jediné, co mi po shlédnutí dokumentu filmu vrtalo hlavou bylo to, zdali ten Bratříček Karel nepreferoval Poláky před Čechoslováky. Tak asi tak. 64 % ()
Skvělý dokument o osobnosti, která předběhla dobu. Nejenom v tom osmašedesátém, ale také v té době "novější". Geniální básník a písničkář, který pokaždé "viděl" hodně dopředu a svým nezapomenutelným způsobem dokázal komentovat a glosovat minulost, současnost i budoucnost. Díky tomu měl a má hodně svých fanoušků, ale na druhé straně protože dokázal trefně popsat nejenom to, co se mu líbí, ale také to, co se mu nelíbí a měl ten dar, že "bohužel" viděl i do budoucnosti, množina lidí, kterým "viděl do karet", se také požehnaně rozrůstala a stále rozrůstá. Krystyna Krauze natočila výborný dokument, ale je trošku s podivem, že se o natočení tohoto ryze českého námětu "nervali" tvůrci čeští a daleko dříve. Možná že odpověď je trošku skryta v té poslední větě režisérky : "Čím to je, že ty nejlepší české osobnosti mají vždycky ten nejlepší ohlas v cizině ?" ... Bohužel někdy zapomínáme docela rychle a proto takovéto snímky mají ohromný význam. Jsem docela zvědav, "kolik vody" uteče než se tento snímek dostane do veřejnoprávní TV (v rozumný vysílací čas) a tím pádem k většímu okruhu diváků. Na druhou stranu není tak úplně od věci otázka, kolik z těchto diváků pak raději přepne na některý z nekonečných seriálů či Babovřesky nebo Kameňák 4, 5, 6, 7 .... ()
Bard. ()
Karel Kryl je pro mne osobně hrdina. Je to obrovská osobnost československých dějin a hlavně doby normalizační. Dostal jsem se k němu v náctiletých letech a oblíbil si jeho hudbu. Tenkrát jsem však ještě ani pořádně nevěděl jaká genialita se v tom skrývá. Poslední měsíce a doba obecně mi pomohla se rozpomenout, abych věděl jaké to vlastně celé bylo. A nějak vlastně i obnovil svou lásku k jeho textům a obecně českým protestsongům. Moc k tomu není, co říci. Zpracováno skvěle, hezky ukazující život umělce. Samozřejmě ne dokonale, ale o to moc ve výsledku nejde. ()
Skrz na skrz smutný příběh jednoho života, kde hořkost defacto zabila velký umělecký talent. Dokument není sám o sobě ničím zvláštní, ovšem (nedostatečně) naznačená krátká etapa porevoluční vývoje je dle mého stěžejní. Míra oprávněné zahořklosti a absolutní znechucení vývojem ve společnosti se těžkým způsobem podepsala na Karlu Krylovi. Je pochopitelné, že po roce 1989 společnost hleděla jiným směrem a osmašedesátník Kryl lidi moc nezajímal, ale i tak to byla velká škoda. Jen málo lidí v sobě kombinovalo takovým způsobem dobrý charakter, umělecké nadání a zájem o politiku. Karel Kryl byl neprávem nevyužit v devadesátých letech a byl by velmi potřeba i teď v roce 2018, kdy se opět otevírají vrátka... . 72%. ()
BioOko naslepo dne 16.11.2016. Skvěle zařazené. Musím říct, že oko nezůstalo suché. Moc hezky natočené. ()
Všechno co patří ke Krylovi a je spojené s jeho tvorbou a tím jak žil, patří k tomu nejlepšímu - toto je zrovna vyprávěno polskýma očima a řada věcí patří k ne zcela tradičním klasickým dokumentárním věcem, líbilo se mi moc..je mi vždycky smutno, když se vcítím do tohoto umělce, který bojoval s větrnými mlýny.................moje hodnocení = 10 z 10. ()
Polákům máme co vracet a rozhodně se k nim nechováme tak, jak by si zasloužili. Tento film je toho jasným důkazem. Dělají toho pro nás mnohem víc, než my pro ně. Jsou to naši skuteční, přesto odmítaní přátelé. Tohle mají společné s Karlem Krylem. Tohle může být to pouto, které je tak sbližovalo. Láska k Čechům, kteří o jejich lásku nestojí. Naneštěstí nepochopili, že se není třeba trápit pro někoho, kdo jejich lásky není hoden. Pro nás- pro to tupý, tradičně zbabělý a nově navíc prachama zaslepený stádo. Nedávno zemřel francouzský herec Jean Rochefort. V jednom z posledních rozhovorů řekl, že prožil život, jaký si vysnil. Obávám se, že Karel Kryl ten pocit neprožil ani hodinu v kuse. Byl to ten typ člověka, který se nedokázal oprostit od pochybností o nespravedlnosti světa. Podíval se do zrcadla a bylo to tam. Na lidi měl příliš vysoké nároky a jeho očekávání stran jejich zásadní nápravy byla naprosto nereálná. K tomu měl ve své samotě a životním stylu starého mládence příliš mnoho času o všem přemýšlet. Věřím, že by mu od toho trápení částečně odpomohla rodina, zejména vlastní děti. Nebylo mu ale bohužel přáno ani v tomto ohledu. Byl to nešťastný, protože nemilovaný trubadúr. O jeho lidských a uměleckých kvalitách ale nemůže být pochyb. Odpočívejte v pokoji, malý velký Pane. ()
Dokument Bratříček Karel jsem viděl bez sentimentu a bez vzpomínek k té době a k jeho postavě. Jsem přeci jen mladší ročník a můžu tak hodnotit s odstupem. To je dost podstatné. Mám pocit, že se v hodnocení často objevují vzpomínky na nelehkou dobu a na postavu samotného Karla Kryla. Se vším respektem k němu, o tom by hodnocení být nemělo. Karel Kryl je bezesporu velká osobnost a zaslouží si uznání. Dokument mi ale nijak skvělý nepřišel. Chybělo mi především hlubší ponoření do jeho osobnosti. Naopak bylo až mnoho obrázků a poznatků o době samé. Ano, ta ho (zčásti) formovala, ale o něm jsem se moc nedozvěděl. Byl to věčný rebel, který se v roli rebela našel a nechtěl ji nakonec opustit ani po revoluci. Rád bych více pohledů do jeho soukromí…. jak žil, jak tvořil, … apod. Také mě zarazilo, že dokument o něm natočili Poláci. Z dokumentu je patrné, že k nim měl blízko a oni jej měli rádi. Ten počáteční důvod mi asi unikl. Přesto mi přijde trochu ostuda, že si podobný dokument neumíme udělat sami. Možná by to bylo lepší, možná horší… tohle je pro mě průměr. ()
Krystyna Krause - holka, která nám dělala klapku na dokumentu před tak 25 lety, natočila dokument, který se tady měl udělat už dávno. Ale musí to být zase Poláci, kteří dokáží s odstupem a živočišně natočit něco, co není pomníkem a co ukazuje člověka, který (doufám) ovlivnil několik po sobě jdoucích generací. Film po více než dvaceti lety objasňuje otázky, které jsme si nepoložili nebo o nich ani nevěděli. Ukazuje zákoutí duše básníka, idealisty a hlavně člověka morálně pevného za každého režimu. Byl pro mě etalonem chatakteru a jsem rád, že jsem se sním viděl a při koncertě Pro všechny slušný lidi stál pár metrů od něj v 1. řadě. Jiří Černý jako vždy - co slovo to perla. Mirek Kovařík a také přátelé z polského disentu jsou úžasní a jejich vzpomínky hřejí i mrazí. ()
Reklama