Režie:
Kar-wai WongScénář:
Kar-wai WongHrají:
Leon Lai, Michelle Reis, Takeši Kaneširo, Charlie Yeung, Karen Mok, Hoi-chau Ho, Chi-ping Cheung, Man-Lei Chan, Kong To-Hoi, Chi-hung Ling, Sing-hung Leung (více)Obsahy(2)
Profesionální zabiják se chystá na svou poslední zakázku. Nejprve ale musí nějak překonat svou náklonost ke své chladné kolegyni. Uvědomuje si, že zaplést se s kolegyní je nejen nevhodné, ale i nebezpečné. Pod nepříjemně temnou, až surrealistickou noční oblohou velkoměsta se setkává s tulačkou, která pátrá po svém bývalém příteli. A zaujme zabijáka svými nekonvenčními způsoby, kterými se na sebe snaží upoutat pozornost. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (74)
V niektorých ohľadoch výnimočný film. Vizuálna stránka je úchvatná (ako vlastne u Wonga vždy), hudba tiež, len príbeh je trošku prázdny a pomalý, čo záverečnej katarzii značne uberá na intenzite. Pôvodne som chcel dať plný počet, to by som ale asi išiel proti sebe samému, pretože skoro celú prvú hodinu filmu som sa prenudil. Vizuál skrátka nie je všetko. Ani keď je dotiahnutý za hranicu dokonalosti. ()
Možno formálne najhutnejšie pôsobiaci Wongov film, aspoň ja to tak cítim. Hustota obyvateľstva a hustota barákov na meter štvorcový v Hong Kongu dáva tamojším filmárom zaujímavé možnosti využitia nielen čisto akčným komerčným snímkam. Práve na takomto zahustenom prostredí, kde zakopávate o ľudí a neviete sa prepchať uličkami, najlepšie vynikne postmoderná guľometná dráma o zúfalej snahe nájsť v živote nejaké to šťastie. Niekomu sa to podarí, niekomu nie. Niekto efektne vystrieľa holičstvo, niekto si to doma dobre urobí a iný zabíja nespavosť predávaním mäsa v cudzom stánku. Nekonvenční hrdinovia v nekonvenčnom meste, ktoré mi na televíznej obrazovke pripadá nesmierne príťažlivé, ale žiť by som v ňom nechcel. Bol by som tam osamelejší ako Wongovi hrdinovia. Ale aspoň samotný záver poskytuje istú nádej do budúcnosti. ()
Počas života som videl viacero vynikajúcich japonských filmov, aj niekoľko kórejských, ale ani jeden Honkongský. Ani tento nebol výnimkou. V bdelých chvíľkach ma na ňom zaujala iba nápaditá práca kamery. Do filmu je vložené množstvo snových pasáží, z ktorých som zhliadol asi polovicu, pretože zvyšok mi prekryli vlastné snové pasáže. Film na mňa pôsobil ako účinné hypnotikum, ktoré predčí aj osvedčené zahraničné preparáty s vysokým doplatkom. Keďže od filmu očakávam iný účinok, považujem tento film za zlý a zbytočný, čomu zodpovedá aj moje hodnotenie. ()
Hongkongský vypravěč podivných romancí a jeho další dílo plné bizarních postav, které dělají ještě bizarnější věci ale všem to přijde normální. ()
Ve filmu, kde je jednou z postav nájemný vrah, by člověk očekával, že v okamžiku, kdy onen vrah potká neskutečně vlezlou, hysterickou, absolutně náladovou a pravděpodobně duševně nemocnou ženu, lepící se na něj, na místě ji zlikviduje a ne, že s ní skončí v posteli a vlásek jí nezkřiví. Ale to se stane a jedná se jen o část skládačky. Psychicky nenormálních jedinců je v tomto filmu tolik, až jsem, iritován, zvažoval vysunutí DVD z přehrávače. Tři hvězdičky a to ještě s bonusem. Umělost + přehnanost na druhou. Jenže pak přišel závěr a ono to tak nějak zapadlo a pocit zmatku zmizel. Nevím, co se stalo. Ty postavy jsou něčím blízké. ()
Nerozumím těm, kteří Kar-Waie běžně odsuzují a dávají stranou jako filmaře se smyslem pro dlouhý a nudný záběr, s řadou festivalových póz a svévolných manýr (ne že by Fallen Angels bylo typickým zástupcem pro vše zmíněné). Režisérský rukopis jako manýra? Dobře, poslední etapa filmů jako 2046 nebo My Blueberry Nights jisté nedostatky vykazuje. Ostatně: málokterý Kar-Waiův opus je čistý a bez jediné chybky. Ale ten pestrý svět, žánrová nezařaditelnost (především díky tomu Kar-Wai spadá do Asie, zároveň si bere své i z evropské a zámořské kinematografie), nespočet nápadů a očividná láska k řemeslu - zdá se to jako manýra? Fallen Angels je typický produkt režisérovy "školy", příběhy se prolínají a režisér se nebojí jednu linii v pravý čas utnout a třeba se k ní vůbec nevracet. Nebo si jen propůjčí postavu a posadí jí do prostředí nového. V záplavě neonů sledujeme romantické bloudění, poetické obrazy i humorné repliky, stejně jako dramatickou zápletku, střelbu a její "krvavé" odlesky. Příběh sám o sobě nehraje tak zásadní roli, u Kar-Waie je nutné mít smysl pro "just feel" sledování, městské "voyeurství", nechat se strhnout atmosférou, symbolikou režiséra a oblíbenými, vždy nadpozemsky nasnímanými motivy, doprovázenými stylovým soundtrackem a k tomu všemu soucítit např. s nějakou postavou a najít se v nějaké scéně. Nechybí ani hodiny, dým, neony, jukeboxy, trhané záběry, nadzemka... made by Kar-Wai (v nejlepším tvůrčím období). Ano, i pro tohle se pět hvězd dává (a ten závěr!). │100% ()
Nejen v porovnání s předešlým režisérovým snímkem je tento po všech stránkách jednotvárný. Materiál, který by se dal soustředěně zúročit v krátkometrážním filmu, je v přeestetizovaných, nerytmicky kombinovaných záběrech neúměrně „roztažený“, což může leckomu sugerovat (spolu s fragmentární kompozicí obrazů a nervní kamerou) surrealismus, s nímž se ovšem potkává jen v rádoby černohumorných sekvencích. Ani noční atmosféra ve své přirozené víceznačnosti zde neznepokojuje: je prázdná jako všechny postavy a to, co kolem zní, dutě a hluše, nespoluutváří atmosféru, přesněji ono vzduchoprázdno, které ji předstírá. ()
Ako také éterické zasnenie sa niekde pod povrchom veľkomesta, niekde v jednom z jeho mnoha stredov. Voľné nadviazanie na CHUNGKING EXPRESS v ničom nezaostáva za svojím "predchodcom", ponára sa do farebne bohatej štylistiky, ktorá je pre Wongove filmy signifikantná, vizuálne nesmierne bohatá práca, lepšie je použiť rovno výraz hra, s kamerou, živelné tance teplých, expresívnych farieb v tmavých prostrediach podchodov, zdanlivo nekonečných tunelov a malých občerstvení či ešte menších izieb, veľmi éterický kolorit, v ňom sa odohráva bohato rozvetvený scenár spájajúci dve dejové línie, zdanlivo nespojiteľné v rýchlom chaose, rôzne prekrúcajúci a premýšľajúci dianie na plátne, ojedinelá (kon)fabulácia. Celá snímka ťaží z hľadania a vytvárania nie bežného (miestami hraničiaceho s príjemne absurdným) v bežnom prostredí s bežnými ľudmi, jednoznačne sa jej to darí. Vytvára "nákazlivé" postavy, tie sa nám na plátne otvárajú vo svojich monológoch, vytvárajú si s nami blízky vzťah, darí sa "prekročiť" hranice" plátna (obrazovky - nech som úprimnejší a menej patetický, hehe). Ich životné prostredie sa dostáva do krásne psychedelických rovín, stále sa držiacich kúsku každodennej reality . Kar-wai Wong deklamuje svoju obrazotvornosť presiaknutú zvláštnym zmyslom pre humor a pohľad na život (ktorý sa v jeho filme javí neskutočne zaujímavo, častokrát snovo), citom pre silnú atmosféru, pohlcuje diváka - ak pristúpi na jeho svojskú, štylisticky ohromne vyspelú hru. ()
Fallen angels je typickým Waiovým filmom. Nenaplnená láska každého z hrdinov, spomienky, ktoré bolia už v momentoch keď sa vytvárajú. Rýchle prestrihy a pomalé zábery na polodetaily tvári. To všetko umocnené roztrasenou, rozostrenou, neóny pohlcujúcou kamerou Christophera Doyla. Čo sa týka príbehu opakuje sa stará známa pesnička a do popredia sa dostáva špinavý, neónový a neosobný vizuál. Vonku buď prší, alebo je tma a hlavný hrdinovia sa prepletajú medzi týmto temným svetom, ktorý odzrkadľuje ich dušu aj samotu. Predsa to ale nie je film, ktorý by mohol konkurovať režisérovým predchádzajúcim filmom. Nie že by bol ťažko uchopiteľný. To nie. Rozhodne ponúka pár filozofických myšlienok ako je u tohto režiséra zvykom, ktoré stoja za zamyslenie. Len som mal pocit, že vďaka úspechu jeho predchádzajúcich filmov sa vo svojom štýle miestami stráca. Vďaka tomu jediná lyrickosť v tomto filme je prezentovaná samotným názvom. Z filmu sa ako keby vytratila. Čo je podľa mňa škoda. Mnohé zachraňuje nemý Kaneshirov blázon. Inak je to jeden z tých filmov, na ktorý sa dá veľmi ľahko zabudnúť. Čo je na tvorcu Waiovho mena celkom škoda. ()
Neo-Noirový a hudebně podkreslený Hong Kong naservírovaný tak, jak ho od mistra známe a milujeme. Bohužel jsem se s lehce ujetým, tedy antiwongovským příběhem pěkně minul a Takeshi Kaneshiro, kterého jsem si v Chungking Expressu oblíbil, zde přehrával v každé druhé scéně. Snažil se to vyrovnávat akorát Leon Lai s Michelle Reis. Obrovské zklamání, kterému nepomohlo ani do puntíku vyčištěné Bluray. ()
Hezký, citlivý film plný jemného humoru, atmosféry nočních uliček HongKongu a pošahaných charakterů.... ()
Fallen Angels jsou audio-vizualne fantasticti, atmosfera neonoveho Hong Kongu je super, storyline dvou business partneru - zabijaku je chytlava a ta zena je dokonala (pri klipove masturbacni sekvenci jsem zacal seriozne uvazovat o maximalnim hodnoceni). Nechapu, proc se toho Kar-wai Wong nedrzel, mohl to byt skvely film. Uz ale pomerne zahy rozjede uplne stejny (a tentokrat jeste mnohem vetsi) pruser jako v Chungking express - napali tam jinou storyline, ktera s tou puvodni az na par detailu totalne nesouvisi a hlavne je absolutne o nicem. Po nateseni z krasne neo-noir sexy prvni casti pak jen znudene a znechucene sledujete nemeho posuka, jak nataci sveho otce na zachode a nuti kolemjdouci jist zmrzlinu. Sorry, ale tohle Wong opet kapku (a uplne zbytecne) nevychytal. "Everything has an expiration date." 6/10 ()
Wongovy filmy se vyznačují hlubokým emocionálním dopadem, časoprostorovými prolínačkami a audiovizuální dokonalostí. Ve "Fallen Angels" lze najít vše, ale jen s poloviční intenzitou (druhý "Chungking Express" se nekoná). Pravděpodobnými příčinami mého zklamání jsou postavy, ke kterým jsem si za celou dobu nedokázal vytvořit jakýkoli vztah a také režisérova snaha zařadit do snímku poměrně vysoký počet odlehčených momentů, výsledkem čehož je ztráta pozornosti (moje koncentrace upadala). V kostce: Klasický Wong, jenž mě poprvé nechal chladným. 6/10 ()
Tak já nevím, den předem jsem byla v Plzni ve vynikající čínské restauraci a jídlo bylo skvělé. Druhý den jsem si pustila tenhle film a začala mít podezření, jestli ty chutné houby, co tam byly, nemají nějaký účinek s prodlouženou působností, mírné halucinogenní účinky, a jak poznamenal (ne)vtipně jeden kolega uživatel - hlavně si zavři okno:-) , tak tenhle dojem jsem měla při sledování tohohle asijského filmu, kde na periférii města pracuje zakázkový nájemný zabiják, dívka, která se kvůli němu trápí, lidičky žijící v malých bytečcich s malými krámky, kde vás může přepadnout individium, co nemluví, které si vydělává neskutečným zpúsobem, šlapky ale i slečny, které jejich láska skutečně odvrhla a jim z toho tak trochu hrabe....neskutečná mozaika podsvětí, která je tak bizarní, že nevíte, co s tím. Jenže já už vím, tři hvězdy mi na to stačí:-) ()
Druhá strana jedné mince aneb volné pokračování kultovního Chungking Expressu mě baví snad ještě o něco více. Především u Padlých andělů vítám širší využití Wongových stylistických prostředků (širokoúhlá kamera, práce s mizanscénou, barevné schéma) a doslova úchvatný náraz dravé, avšak osudově nenaplněné lásky "oddané partnerky" k "línému zabijákovi." Je to svižné, časoprostorově nespoutané, svobodomyslné a ve výsledku neskutečně krásné. Akční krvák se tu mísí s úsměvnou tragikomedií, ale těžko lze Padlé anděli někam směrodatně zaškatulkovat. Wong Kar-wai zkrátka umí vyprávět romantické příběhy bez nadbytečného rámce. A v tom tkví jeho genialita. ()
Pro mě není moc důležitý co mi pan Kar-wai Wong ve svých filmech furt zděluje dokola ,-že on a ona,ona a on,on a on, ona a ona,ona na,ona a oni,oni a on,onion! Ale formu tu mu žeru s chutí,nadšeně,s potěšením a bez výhrad.Jako tu scénu -pozvu celou rodinu na zmrzlinu!!!-třeba.(co má furt s tím konzervovaným ananasem?) ()
Dokonalé. Zdánlivě nečitelné a podivné postavy, odpady společnosti, asociální zrůdy. Žijí si mimo naše pole působnosti a nesnaží se o interakci, alespoň ne ve společností normované formě. Žijí sami a přesto ve vztazích. Jenže partnerství často a téměř vždy může fungovat pouze v jasně neideální podobě. Jak bytostně francouzské je zpracování podobného tématu od Erica Rohmera Rendez-vous de Paris, tak Wongův film ztělesňuje devízy asijské kinematografie. Audiovizuální skvost, kde děj je důležitý jako příjmení prostitutky a nepochopitelně zručně nás emocionálně vysává výpověď snad až moc sympatických antihrdinů, která kurva přesahuje fyzično a poletuje si mezi výrazy surra a meta, mezi dnem a nocí, filmem a životem, hyperrealismem a pohádkou. Dokouřím cigaretu a půjdu do McDonalds, abych odjel s Michelle Reis na motorce se znějícím Only You v uších. ()
Cool! Akcia a kódex je tu v kontraste s letargiou a uletenosťou. Dojem zanechá predovšetkým undergroundový, digitálny look (ručná kamera, občasný subjektívny pohľad a roztrasený obraz, veľa strihov pri akcii), nadupaný popkultúrny soundtrack a neo-noirová atmoška mesta. PS: rozprávanie pôsobí síce epizódne, ale má svoj zmysel, treba vydržať. Koniec koncov, príbeh ako taký u Wonga nie je dôležitý. Tými sú postavy, meditácia a atmosféra. PPS: Konečne vytesním ten Lunetic (Only You). ()
Wong mě tímto filmem dostal, jeho brilantní režie a nádherné vytvoření atmosféry v zapadlých barech a restauračkách v Hong Kongu, do toho ještě skvěle zpracován příběh nájemného vraha a "otravného" Kenshira:D a jejich náhled do života, paráda, co víc si přát. I skvělá narážka na Chungking express v závěru. Závěrečná jízda na motorce s písní Only you už je jen bonbónek. ()
První dojem z filmu je jeho vizuální stránka, která místy působí, jako videoklip od Prodigy; vizuální expresivnost skvěle dotváří expresionistický narativ. Hlavní hrdina je sice mafiózní zabiják, prostředí triád je ale jenom kdesi v pozadí, zapadlé do celkové atmosféry Hong Kongu (nudlárny, mafiózové hrající mahjong, neonové nápisy, přelidněná kondomínia, prádelní šňůry,...); film lze charakterizovat jako milostný či psychologický. Zabiják má velmi půvabnou a záhadnou "pracovní" partnerku, která je halvním enigmatickým elementem: skoro nemluví, masturbuje, touží po zabijákovi, je předmětem jeho tuh. Kromě romantična a enigmatična mí film i komediální aspekt (hongkongský background se nazapře), o který se stará potrhlý Taiwanec, který i přes svůj duchaplný vzhled a pěknou tvářičku je pořád tak trochu za blázna a třetí kolo u vozu, ašak na konec.... Film není nic pro milovníky "velkých narativů" a "vyřešených konců". Postmoderní fajnšmekr si na něm ale zgustne. ()
Reklama