Režie:
Danièle ThompsonScénář:
Danièle ThompsonKamera:
Jean-Marie DreujouHudba:
Eric NeveuxHrají:
Guillaume Gallienne, Guillaume Canet, Déborah François, Alice Pol, Sabine Azéma, Isabelle Candelier, Laurent Stocker, Félicien Juttner, Flore Babled (více)Obsahy(1)
Přátelství dvou velikánů světové kultury Emila Zoly a Paula Cézanna. Znali se od školních lavic a jejich přátelství bylo svázáno mladickou revoltou, talentem a láskou k umění. Společně snili o slávě a velkém umění. Paul Cézanne byl bohatý, Emile Zola chudý. Opustili rodný jih, aby dobyli Paříž a sdíleli touhu po sebevyjádření s ostatními umělci Montmartru. Pijí absint, spí s krásnými modelkami, vysmívají se maloměšťáctví i akademismu, na čas se rozešli, znovu sešli, aby se nakonec přece jen „ztratili“ jeden druhému. Cézanne vyčítal Zolovi, že ho využil a mnohé z jeho života popsal ve svém románu. Podle Zoly však naopak psaní románu vyžaduje autorovu odvahu na každé stránce. Emile Zola se stal slavným spisovatelem, nemá nouzi o peníze, Paul strádá otcovým odmítáním, chudobou pod spalujícím provensálským sluncem. Nikdy se nepřestali mít rádi, ale jak říká jeden z nich „… v lásce se zrada dá odpustit, v přátelství nikoliv…“ (Česká televize)
(více)Recenze (6)
Kniha obrazů. Košaté věty, plošné malby. Ó, titáni. Staří velmistři, přátelé hašteřiví, kteří jste si vzájemně inkoust a barvy lítě rozlili. Rozlehlé krajiny duše. Volné ruce. "Kuchařka" esence komodit. Emoce stránek rozdírající plátna imprese. Svazek lidského náboje, glórií. Kaňka, otisk aféry pamětí v prostoru soukromí univerza šťavnatých osobností zůstávají. ()
Film o přátelství dvou silných, múzou políbených, osobností. O bezvýhradném přátelství, které snese vzájemnou drtivou kritiku i běžné, žabomyší, rodinné třenice, však přesto dojde ke kolizi... Moc pěkný film, který více osloví diváka, který se o impresionisty a o knihy Émila Zoly zajímá. Vše podstatné se děje v rozhovorech. Guillaume Gallienne je v roli Cézanna úžasný, prostředí, v němž se natáčelo je tak typické, to vše s krásnou hudbou. ()
"Jdi malovat, já musím psát" (začnu podobně jako pakobylka **** citací) - to si dovednou říct pouze skuteční přátelé. Málo kdo však tušil (zpočátku ani Danièle Thompson ne), jak blízcí si oba po celí život byli, Jistě, přátelství, které vyrůstá v dětství je nesmrtelné. Přetrvává, i když jsou přátelé odděleni místem, společností, či smrtí. Pokud se to děje běžným lidem, příliš pozoruhodné to není. Zde se však jedná o dva umělce, spisovatele a malíře, kteří při hledání nových cest překročili běžný horizont - pokud byl Zola naturalista, pak jím byl i Cézanne (v titulcích "Cezanne et moi" chybí příslušné diakritické znaménko). Film začíná břitkou diskusí o poslední Zolově práci (L'Œuvre - Dílo, 1886), k níž se po vzpomínkách z mládí zase vrací, aby pokračoval až do Zolovy poslední návštěvy v Aix-en-Provence, kde se Cézannem vyrůstali. Pozn. 1: Cézannovo dílo je vysoce ceněno nejen milovníky umění, ale také současnými filosofy. Deleuze a Gauttari (Tisíc plošin, str. 338) například takto: "Možná až u Cézanna skály existují už pouze silami vrásnění, jež zachycují krajiny magnetickými a termickými silami a jablka silami klíčení. - nevizuálními silami, které byly přesto učiněny viditelnými. Pozn. 2: Jejich příběh je protkán několika ženami, které buď nebyly výrazně podány, nebo jsem je příliš odsunul do pozadí. Pozn. 3: Divím se, že už jsem si dávno nekoupil domek někde v Provence, nechápu, proč ho musím mít v Extremaduře. Zatím ho mám bohužel jen na Veselíčku. ()
Ani som netušil, že tieto dve významné umelecké osobnosti mali k sebe tak blízko. Už od detstva boli títo dvaja nerozluční priatelia, no postupom času zažilo ich priateľstvo rôzne turbulencie, po ktorých nastali nezhody a odlúčenie. Bolo zaujímavé sledovať ich kariéry a aj to, ako ich v reálnom čase vnímala verejnosť. Dnes už vieme, že obaja sú svetoznámi vo svojom umení, ale vo svojom období to až tak jednoznačné nebolo. Pekný dobový vizuál, aj výprava globálne. Akurát mi tu chýbala väčšia dramatickosť - a niektoré veci boli pre mňa trochu nezrozumiteľné, chýbal mi k tomu kontext, no a niektoré skoky v čase boli na môj vkus až príliš veľké... Ale celkovo samozrejme lepší priemer = silné 3* ()
----- "Chtěl bych malovat tak, jako ty píšeš." ----- Nevím, zdali zjistíte něco zásadního o životě a díle obou umělců, ale možná se dozvíte to podstatné o jejich přátelství, které se postupem času stávalo čím dál více zatěžující ... pro obě výrazné individuality. Možná i proto, že Émile Zola pocházel z nuzných poměrů, tudíž byl daleko otužilejší vůči neúspěchu nežli Paul Cézanne, který vyrůstal v blahobytu, nedotčený nepřízní osudu. Záleží na vás, jestli se spokojíte s maličko nesoustředěným obsahem, který ze zdánlivě nahodilých, leč živoucích útržků jejich osudů skládá pestrobarevný obrázek jejich celoživotního vztahu ... tak jako slunce, které si v tvůrčím zápalu neúnavně, i když trochu roztržitě pohrává se světlem a stíny na tváři krajiny. ()
Dal som tomu prvú polhodinu. Vážne som sa snažil to pozerať a dostať sa do deja. Neuspešne. Toto je film pre milovníkov umenia, maliarstva, ktorý sa chcú dozvedieť niečo viac zo života toho maliara, neviem ani ako sa volá. A pre milovníkov bohémy, aby videli, ako ich hrdinovia žili. Aj keď títo umelci si žili nad pomery. ODPAD! ()
Reklama