Režie:
Marie KreutzerScénář:
Marie KreutzerKamera:
Leena KoppeHudba:
Florian BlauensteinerHrají:
Vicky Krieps, Pia Hierzegger, Pheline Roggan, Marcel Mohab, Manuel Rubey, Andreas Kiendl, Livia Teppan, Amelie Engstler, Marie Strohmaier, Miriam Hie (více)Obsahy(1)
Tři páry z Vídně se ve stejnou dobu vydávají do nejistých vod rodičovství. Je jim něco přes třicet, jsou úspěšní, styloví a žijí v oblíbené části města. Jsou idealističtí a materialističtí zároveň. Pěstují rajčata na balkóně, pijí kávu z místních pražíren a drahé koktejly, a nikdy by si nepořídili jinou elektroniku než tu s nakousnutým jablkem. A taky jsou přesvědčení o tom, že je možné mít děti, aniž by se z vás stali „maloměšťáci." Skutečnost je ale trochu jiná. Bujaré večírky a rozhovory o umění střídají plínky, školky a debaty o správné výchově. Život každého z nich se proměňuje z nenucené ledabylosti do vysilujícího rodičovství. Satira plná „hipsterských" klišé nemilosrdně poukazuje na propastný rozdíl mezi někdejším vnímáním sebe sama a novou buržoazní třídou. (Cinemax)
(více)Recenze (6)
Očividně nejsem ten, pro něhož film natočili. Nesympatické hysterické postavy pronášejí triviality s tváří a výrazem objevitele vesmíru. Šlo mi to na nervy. ()
Řekl bych že to není moc exportní film, ale jde o rakouské společenské aktuální trauma, kdy v katolické zemi je kvůli nízké porodnosti postupně rakouské obyvatelstvo nahrazováno přistěhovalci. Druhá půlka filmu je už jen popisná o rodičovském starání se. Čekal jsem, že to spadne do tradičního sociálního a vztahového dramatu, ale na to jsou Rakušané příliš bohatí a je to přeci jen žánr komedie. Nebo že bude nějaké dítě postižené například ADHD a bude brát rodičům poslední zbytky sil. Občas udeřil i humor. Ze začátku měl ten chlápek z promítání na zdi filosofické hlášky jako třeba: "Člověk si musí po narození dítěte v podstatě připustit, že jeho čas v podstatě uplynul a už existuje jen pro ty druhé." nebo "Je to jako když projdete dveřmi, ty zaklapnou a už nemůžete zpět." Zajímavější by asi bylo polské zpracování tématu přechodu do dospělosti, protože tam zažívají populační boom a některé rodiny mají i tři děti. ()
"Maminka sedí u stolu a táta vaří." To mě teda dostalo. Antirodinná komedie o upřímnosti, se kterou ukazuje jak příchod potomků na svět ovlivní dosavadní životní styl jejich rodičů, ale i o neupřímnosti, se kterou budoucí rodiče rozvažují, zda dítě počít, či ne. ()
nedělali dojem že jsou úspěšní,vůbec to nevypadalo že žijí na dobré adrese a chování a dialogy byly hodné puberťáků a i jinak se dá těžko nějak popsat jakou měl film přidanou hodnotu ()
Ta stereotypizace je přemrštěná. Půlka těch lidí nesympatická. Téma dobrý. Víc děje by neškodilo. ()
V porodnici: "A je to teda jako když máte vykadit cihlu ?" ()
Reklama