Scénář:
Jae-jung SongHudba:
Sung Il ParkVOD (1)
Epizody(16)
-
Episode 1 (E01)
-
Episode 2 (E02)
-
Episode 3 (E03)
-
Episode 4 (E04)
-
Episode 5 (E05)
-
Episode 6 (E06)
-
Episode 7 (E07)
-
Episode 8 (E08)
-
Episode 9 (E09)
-
Episode 10 (E10)
-
Episode 11 (E11)
-
Episode 12 (E12)
-
Episode 13 (E13)
-
Episode 14 (E14)
-
Episode 15 (E15)
-
Episode 16 (E16)
Obsahy(2)
Když lékařskou praktikantku vtáhnou do světa webtoonů stvořeného jejím otcem, zaplete se do záhadné vraždy, ve které má nějakou roli i sám hlavní hrdina příběhu. (Netflix)
Recenze (22)
Podle mě byli Lee Jong Suk a Han Hyo Joo skvělí, z "Oh Yeon Joo" jsem měla na začátku obavy, ale stačilo pár dalších minut a strach byl ta tam. Přiznávám, že to bylo trošku zdlouhavější a připomínalo to křečka v kolečku, takové trošku nekonečné, ale nedá se jim upřít, že se člověk u toho nenudil, protože ho vždycky něčím překvapili, šokovali, vystrašili a Oh Yeon Joo a Kang Chul tvořili krásný pár, takže není co řešit. ()
Dalo by se říct, že se to scénáristům ke konci trošku vymklo z rukou, a pravidla hry si měnili tak, jak se jim to hodilo. A mnohdy to možná ani moc nedávalo smysl. Jenže jakožto divák, který si dobrovolně pustí tenhle žánr, mám k těmto věcem toleranci a beru to tak, že když může existovat komiksový svět, kam si lidé chodí na návštěvu, může se dít vlastně cokoliv. Zvlášť když se mi líbí herecké výkony, hudební doprovod a komiksové prostředí celkově. Vedle hlavních hrdinů, u nichž bych předem nevěřila, jak moc se k sobě budou hodit, mě bavil hlavně otec Oh Yeon Joo a taky Soo Bong. Jednu výtku bych ale stejně měla. Jong Suk začíná být opravdu skvělý herec, ale mně k němu bojové scény prostě nejdou. Nebo spíš jemu nejdou. Nevím, jestli je to tou postavou, ale mnohem radši se dívám na rvačky takového Raina nebo třeba Go Sooa. Jo a pochválit musím také nenucenou reklamu na auta. Ta byla prima. 4,5* ()
No tak se zase uklidníme. :-D Nápad to byl tak zajímavý a já se tak těšila, že odcházím hodně zklamaná. Začátek byl ještě dobrý, kdy se to drželo určitých pravidel. Ale pak se pravidla začala ohýbat, najednou už nebyly hranice, ale bezmezné Deus ex machina (potřebujeme to pošoupnout tímhle směrem, tak najednou se s mí tohle, potřebujeme to protáhnout, tak to ztížíme a dáme nové pravomoci tomu a tomu, nějak už to „lišácky“ vysvětlíme, však nám to diváci sezobnou). Přestože se to tvářilo, že to má jeden zvrat za druhým, tak když člověk o tom začne přemýšlet, tak zjišťuje, že v podstatě to hlavní již bylo vyřešeno po sedmi dílech, ale protože je nutné to natáhnout na těch 16, tak najednou máme další „zápletky“. Když si člověk nakonec odmyslí to, že se pohybujeme mezi dvěma světy a lze ten jeden dost brutálním způsobem ovlivňovat, tak se nám tu ukáže zase obyčejná romanťárna s láskou na život a na smrt. Ale protože si to neodmyslíme, tak nedostaneme nic pořádného a vše je pro mě napůl – boj se zlem, jejich vztah, fatasy prvek utržený ze řetězu. A pak jsem měla ještě osobní problém – Jong-suk Lee je fajn, ale jakmile nasadil ten svůj široký úsměv, měla jsem z něj divný pocit, prostě že úsměv není vůbec upřímný a spíš mi přešel creepy. Nedokázala jsem si tak najít cestu k jeho postavě a vlastně k vůbec žádné. Nakonec mi přišel nejzajímavější asistent kreslíře, ten pro mě působil pomalu nejopravdověji. Je sice pravda, že jsem si chvíli říkala, že je to třeba i parodie na všechny ty Deus ex machiny, divné twistploty, co jsou v seriálech (měla jsem to podezření ve chvíli, kdy autor W mluví o tom, jak vytvořil vraha), ale nakonec se to bralo tak vážně, že bohužel. Nemohu dát vyšší hodnocení, nebylo by to spravedlivé a seriál neuvěřitelně nadhodnocený. Nepřemýšlejte u toho a budete se bavit. I když je možné, že i po závěru posledního dílu budete mít, stejně jako já, spoustu otázek, protože na ně seriál neodpovídá po všem tom bordelu, který natropil. Přeloženo. ()
Až to uvidím podruhé, bude to fundovanější komentář (tenhle seriál poskytuje možnost pořádně si intelektuálně zařádit, jak říká Verbal, přepnu do yntelechtuálního módu:)). Nicméně i na poprvé musím říct, že mě titul bavil, série velmi překvapila, tím jak je na korejské poměry relativně originální, hravá, neustále se žene kupředu nečekanými stezkami. Spíše, než romantika tady bylo hlavní napětí, kdy cesta do králičí nory byla velmi hluboká. Chodit na korejské seriálu s kauzalitou nedoporučuji (na rozdíl od filmu, kde to můžete chtít a čekat), přesto mi přišlo, že pravidla hry zde jsou, jen se neustále mění proměnné v rovnici. Han Hyo-joo výborná jako obyčejná přerostlá komiksová fangirl, co se nevzdává svého iracionálního snu, Lee Jong-suk jako komiksový hrdina Kang Chul je okouzlující hlavní hrdina. Fandové mohou být určitě rozladění tím, že na rozdíl od filmu jsou Korejci v seriálech prudérní, co bych za to dal vidět Han Hyo-joo v černém luxusním prádle, to by byla ikonická scéna (na tohle si Japonci v pohodě troufli s Nanao Arai v sérii Siren z roku 2015). Série je velmi svěží a lehká, ale začíná mít později potemnělé odstíny, akce je relativně pomálu, ale napínavé to je, děj Vám nedá vydechnout. Seriál mě vtáhl, nenutil mě přeskakovat děj, nebo si říkat, proboha co to zkouší? Naopak stále jsem, jako u vytržení čekal, jak z nového průšvihu vybruslí i tentokrát. Výborně zahrál vedlejší roli jednoho záporáka Kim Eui-Sung, který si svoji dvojroli vyloženě užíval. Kamera prvních pár dílů celkem vymazlená a vynalézavá, pak už jen tradiční řemeslná zručnost, nic překvapivého, OST po instrumentální stránce bez výhrad, rád si ho poslechnu. Seriál trochu trpí tím, že začátky pozdějších dílů začínají stylem dorovnáme kousíček děje, nebo to zopakujeme zminula trochu jinak, ale ne vždy se to povede. Je velká otázka, zda zběsilé otáčení dějem se dělo vlivem tlaku a zběsilé improvizace scénáristky, která prostě musela každý díl něco vymyslet, nebo to prostě brala jako výzvu záměrně si sama dopředu komplikovala práci. Bez ohledu na tohle však W patří k hodně zajímavým sériím, které mají potenciál zaujmout a zapsat se do historie této dékády. Určitě mrkněte i na speciál. Obvykle se Zízou shodnu skoro vždy na tom, která série je příšerná (ačkoliv je u diváků populární), tady i u některých jiných(např. The Innocent Man a Time Between Dog and Wolf aj.) to mám prostě hodně jinak. Lee Jong-suk tady nehraje nic výrazně odlišného od I can hear your voice, takže nechápu, co jí vadilo na jeho výkonu (jasně tam byla jeho postava jiná, komplikovanější, ale mimicky předvádí to stejné). ()
Poté, co se na monitoru objevilo "W final episode", mám podobné pocity jako Bláznivý pes, věřím a jdu psát komentář, protože nechci (na rozdíl od Bláznivého psa) čekat týden (ale on vlastně nečeká). Prostě. Seriál, ve kterém jsem okolo dvanácté epizody v duchu prosil o chvíli oddychu. Nedá se říci, že tento seriál člověka "drží". Tento seriál člověka "vycucává". Má za sebou x epizod, x emocí a ještě musí dál přemýšlet. ()
W pro mne nebylo těžké ohodnotit. Do první poloviny skvělá, promyšlená a pěkná podívaná. Asi už lze tušit jak to pak na člověka působilo po přehoupnutí do druhé poloviny, kdy se vše absolutně nevím ani jak změnilo a seriál se snažil protáhnout děj a vůbec celou tu myšlenku do nezdárného konce. Konec jako takový byl už opravdu poslední kapkou. Nelogičnost a vůbec mi to tedy nepřišlo jako happyend. Je mi to docela líto, protože to mělo super myšlenku a tak nějak jsem si i zvykla v průběhu na Lee Suka, ale tohle se jim opravdu nepovedlo. ()
W začal a já byla u vytržení, nápad geniální, herci úchvatní. Seriál mě strhl a já se těšila na každý další díl a nemohla se dočkat až následující týden ty další vyjdou. Jenže pak se něco stalo a já si u jedenáctého nebo dvanáctého dílu naplno uvědomila, že mi něco chybí, a že už to vlastně trvá déle. Kde se to jen zlomilo? Co se vlastně stalo? Nejspíš v bodě, kdy jsme uviděli vrahovu tvář a autorovi se stalo to, co se mu stalo, v tu chvíli byla moje reakce: WTF?. V mnohém souhlasím s komentářem od = Tomas.Senti. Hlavně souhlasím s "uspěchaností příchozích scén" a také to považuji za největší problém. Myslím si, že když člověk W sledoval zároveň s překladem, tedy s odstupem týdne mezi díly, tak měl možnost lépe se zamyslet nad vývojem a tím pádem mu docházelo, že má seriál jisté mezery (sledovat ho bez větších pauz, tak věřím, že bych od seriálu odcházela jako smyslů zbavená) :D nezamýšlela bych se, ale hltala to se vším všudy. Na konci mi zůstalo hodně otázek, nedořešené věci a já byla docela vytočená. Chemie mezi hlavními hrdiny byla, ale vztah mohl být lépe do hloubky rozvinutý, abychom pochopili, proč se do sebe vlastně tak šíleně zamilovali. Hyo-joo jsem viděla asi poprvé (oprava, já ji viděla poprvé v Iljimae, ale tam jsem měla oči asi jen pro hlavního hrdinu! :-D protože jsem vůbec netušila, že ona byla jeho vyvolená -_-) - dialog u výtahu mě dostal do kolen. Doufám, že si Jong-Suk příště vybere nějaký méně překombinovaný seriál, protože já toho chlapa žeru, i ten jeho široký úsměv, který někomu přijde creppy. :D :D Ale víte, co mě bavilo nejvíc? Přechody scén z hraného na kreslený webton (to mi přišlo naprosto špičkové). ()
hm... ako to nazvat.... tie opakovania a vracania sa v deji nazvem "dejove linie"... prva dejova linia super (na 5*)... druha dejova linia bola paradny chaos, ale dala sa stale skusnut, ze je to predsa len sucastou komiksu (na 3-4*)... dalsia dejova linia bola s prepacenim bullshit (1*-odpad), stvrta dejova linia dalsi odpad, ale trocha mensi ako ten predtym (1-2*)... piata dejova linia co ja viem... ak ste sa nestracali doteraz, tak teraz uz urcite ano... takze celkovo BY BOL tento serial paradny, superny... keby sa ho korejci nesnazili napasovat na ten svoj klasicky 16 epizodovy ramec a skoncili by to pri prvej dejovej linii... skoda dobreho napadu ()
Tentokrát budu zuřivý zastánce. Jsou to sice spíš slabé čtyři hvězdy a uznávám, že co hloubš jsem se zabrodila do děje, tím víc jsem měla pocit, že se brodí i děj sám, tj. že další vývoj řídí scénáristé a ne scénář jakožto organická, sám do sebe zapadající a sebe respektující entita. Některé zvraty se objevily opravdu z nouze, ne z už existující příze příběhu a jeho pevně daných zákonů. Pravidla se měnila za chodu - ale budu jejich elasticitu bránit, měnila se totiž teprve s tím, jak se oba světy víc a víc propojovaly a jak se rozšiřoval kontext. Je jasné, že s každým dalším odkrytým dílkem skládačky se vynoří i víc možností a zátaras, jak se světy manipulovat. Zkrátka jsem i přes pocit, že mě trochu lakují, neměla W dost. Během dne a půl jsem ho slupla od a do zet. Zásluhu za to má nejen Lee Jong Suk, který tu hraje cedník (těch děr a té krve), ale i hlavní hrdinka, zajímavá "novodobá" žena s kariérou, třicítkou na krku a krušem na kresleného Květinku. (No není nás víc?) Její nevyumělkovaný, ale naštěstí ani neponižovaný charakter působil osvěžujícím dojmem. Han Hyo Joo hraje everywoman, která ještě nemá život úplně vyřešený, zato zachraňuje životy jiných. A to i hrdinův. A to opakovaně. Je schopná a zároveň trdlo; je zamilovaná a zároveň pragmatická. V okoukaném ansámblu korejských popelek vede. (Naplno si mě získala ve scéně s županem.) Dál. Ostatní postavy mají méně prostoru než normálně, protože se nejvíc pozornosti centralizuje na protagonisty a antagonisty, znamená to tudíž méně odlehčujících scének a různých roztomilůstek bokem. Stejnou mincí se také elegantně vyhneme laciným bojům o chlapa, intrikám a triviálním zaplňovačkám, co nikoho beztak nezajímají, anebo rovnou obtěžují. Líbí se mi ta celistvost, cíl. Řekněme, že na začátku je jen obrys obrázku - na konci ho máme vybarvený, aniž by se pořád lítalo a listovalo celými omalovánkami a pleskalo se kousek žluté tady, kousek modré tam bez ladu a skladu. Je to rewarding, ten jeden dokončený obraz. ()
Tento seriál som zámerne odkladala, pretože Lee Jong Suka veľmi nemusím a to ma dlhý čas odrádzalo. Na druhej strane, milujem tento žáner, preto som ho vzala na milosť. Musím uznať, že sa úlohy komixového hrdinu ujal slušne. Nie, žeby sa mi z neho začali podlamovať kolená, stále mám pochybnosti o jeho hereckých kvalitách v porovnaní s inými JK hercami, ale možno prehodnotím svoj postoj k jeho umelému úsmevu. Zo seriálu som mala rovnaký pocit, aký tu už predo mnou niekto opísal. Sedela som ako zhypnotizovaná a nechávala sa psychicky a emočne "vycucávať" do poslednej minúty. Občas som sa pristihla, že zabúdam dýchať. Koexistencia dvoch svetov je zvládnutá veľmi dobre, takže zapájať logiku do niečoho, o čom nemáme ani tušenia ako by mohlo fungovať, by bola zbytočná špekulácia. Rozhodne neľutujem čas strávený jeho sledovaním a dokonca si pozriem aj iné odložené seriály s LJS. ()
Tady se někomu něco dost vymklo z rukou, v některých z pozdějších dílů jsem už docela uvažovala, že to stopnu, protože se tam dělo tolik nelogičností a věcí, které odporovaly nastaveným pravidlům obou světů, že mi to už začalo docela lézt na nervy. Nicméně jsem to neudělala, dokoukala jsem a v závěru hodnotím jako lehký nadprůměr. Když pominu kouzelnou hlavní dvojici, tak musím ocenit spoustu parádních (a zřejmě i originálních) nápadů a vychytávek, které autoři dokázali vytřískat propojením reálnýho a komiksovýho světa. Na druhou stranu mě o to víc mrzí, že tyto nápady v zápětí neodkázali pořádně využít, anebo je využili tak, že to postrádalo logiku.. Ale celkově mám z W dobrej pocit. ()
Seriál je skvěle natočený, nepopsatelně úžasný scenář i postavy, pro někoho to může být matoucí a nejasný, ale pro komiksové mileniály jasná volba! Ačkoli jsem herce Lee Jong Suka nemusela, tady mě přesvědčil o svých hereckých kvalitách, což potvrdil i v seriálu Pinokio. Dávám 100% ()
Jóóóój Lee Jong-Suk!! Skvelý ako vždy. Jeho ja fakt môžem. Hlavná herečka tiež super, i keď mi prvé diely prišla ublačaná. Neskôr sa upokojila a bolo to oveľa lepšie. Aj vtipné scény super, aj vážne. Celkovo boli dobrá dvojka 😊Príbeh prepojenia komixu a reálneho sveta skvelý nápad. Veľmi ma to bavilo a bolo to teda dobre zamotané. Nenudila som sa vôbec. Vedľajšie postavy tiež skvelý výber. Mega hustý bol Kim Eui-Sung (autor komixu Oh Sung-Moo), ktorého som už zahliadla v Memories of the Alhambra. Z neho mám fakt haluze. Nikdy neviem, čo mu mám veriť. Kedy je ozaj dobrák, a kedy hrá na city a zavádza. Seriál by som si pozrela zas nakoľko tam bolo toľko vecí, ktoré diváka nútili premýšľať počas sledovania (aj pomimo)...a stále mám pocit, že niektoré veci (pre mňa ?) ostali nejasné 😊 ()
Upřímně jsem z toho celá nějaká zmatená... Jak je možný, že to mohlo dopadnout tak, jak to dopadlo? Musím si projít určité scény a pochopit to, protože jinak nebudu mít klidné spaní! ()
Čím viac nad tým rozmýšľam, tak W : Two Worlds Apart sa stáva mojou najobľúbenejšou doramou. Pár epizód prešlo a môj názor na hlavnú postavu sa zmenil z „neznášam tohto krásavca“ na „milujem hlavnú postavu “ . Bolo to presne tým, čo hrdina Kang Chul (Lee Jong-suk ) vyčítal autorovi komixu – jednoducho titulné postavy musia trpieť a kadečo prekonávať, aby z toho bola pre čitateľa úplná katarzia. Chceme silné trpiace postavy, ktoré to v živote nemajú ľahké a nevzdávajú sa. A keď sa to robí znovu a znovu a keď si ako autor chcem s postavou robiť, čo chcem - tak aj narušenie vlastných pravidiel autora je v jeho moci. Vypäté scény tohto seriálu milujem – napríklad stretnutie autora s Kang Chul alebo scénu na streche hotela. (tuším viackrát upustili aj z prísneho cenzúrovania) Mix skutočnosti a komixu bola v seriáli úžasná, možno viac kreslených scén by tomu dodalo väčšiu autenticitu. Za mňa excelentný seriál. Možno nie som nestranná, keďže rada čítam mangy a manhwa ,takže som sa vžila a presne viem, čo autorka scenára myslela. Bolo to celé ozaj dobré. ()
Sledovanie mnohých kórejských seriálov je skoro ako návšteva reštaurácie, v ktorej vládne šialený šéfkuchár. Ten má vždy v hlave rôzne kulinárske nápady lepšej i horšej kvality, potraviny „všeho druhu“ a k ruke profesionálne nie vždy vyrovnaný personál. Šéfkuchár je každopádne rozhodnutý, že svojim hosťom za každých okolností naservíruje menu minimálne o 16 chodoch, aj keď nápady a ďalšie zdroje k takto opulentnej hostine chýbajú. Ak máte smolu, pridá vám i špeciál. Začínate tak s pocitom, že si v tejto reštaurácii užijete nezabudnuteľnú večeru, ktorá sa však uprostred začne postupne kaziť a v závere už myslíte len na to, či by nebolo lepšie vyhnúť sa posledným chodom. Takto nevyrovnane na mňa pôsobí i tento seriál. Vynikajúci pôvodný nápad, ktorý sa (samozrejme v populárnej rovine) dotýka až ontologických otázok, sa okolo polovičky začne zasekávať a približne od desiateho dielu prestáva dávať zmysel. Navyše hlavný predstaviteľ (I Čong-sok) nie je z môjho pohľadu príliš dobrý ani presvedčivý herec. Ale možno mu krivdím, jeho tvorbu príliš nepoznám. Spolu s hlavnou hrdinkou ma navyše nepresvedčili o tom, že sú zamilovaný pár. Každý hral sám za seba, a výsledok bol len chlad a nezáujem o ďalší vývoj tohto „páru“. Celkovo tak seriál spadol skôr do priemeru, čo je škoda, pretože začiatok sľuboval veľké veci. ()
Více mi vyhovoval začátek seriálu, kdy hl. hrdinka skákala za svým komiksovým hrdinou. Poté už to bylo místy dost zmatené a překombinované. Přišlo mi to jako by scénárista před sepsáním tohoto počinu natáhnul do plic nějaký lepší materiál. Proč ne, zabaví, vyvolá emoce, avšak není to seriál, který bych musela vidět znovu a znovu. 🎬🎬🎬🎬 ()
Deobeulyu je môj prvý kórejský seriál, ktorý som sledovala v čase jeho reálneho vysielania. Čakanie na nové časti bolo pre mňa rovnako napínavé, ako niektoré časti samotné. Prvých desať dielov ma držalo neustále na pokraji infarktu, ku koncu sa však tempo trochu uvoľnilo a rozuzlenie prišlo pozvoľna, čo mne osobne vôbec neprekážalo, lebo som mala možnosť ostať s hlavnými hrdinami o trochu dlhšie. W má všetko - nápaditý scenár plný akcie, krásnu hudbu a sympatické postavy, ktoré stvárnili moji obľúbení herci. Han Hyo-joo je roztomilá, ale je to práve Lee Jong-suk, ktorému vo W verím každý jeden jeho výraz tváre. Určite sa k tomuto seriálu opäť čoskoro vrátim. ()
Začátek byl rychlý, svižný, akční a sem tam i vtipný. No, když vše změnili do snu, tak už to ztratilo svou originalitu a začalo se to zamotávat, různě a zbytečně se měnit pravidla podle toho jak se jim to hodilo. Postavy byli vymyšlený moc dobře a herci je zahráli snesitelně. No a závěr seriálu teda nedával absolutně smysl. Je to škoda. Kdyby měl seriál o pár dílů méně, tak by to bylo lepší a nemuselo se to celé tak zvrtnout. ()
Veľmi zaujímavý seriál. Začiatok výborný a v podstate si držal tempo do nejakého 13 dielu, potom už sa to začalo miešať a prelínať a pre mňa to začalo byť jemne zmätené. Námet je však originálny a pridáva na kvalite. Pre mňa najlepším hercom tejto doramy je Kim Eui Sung, ktorý v dvojulohe exceloval a stále som si hovorila, že by dokázal asi zahrať aj hlavného hrdinu :-). A keď už sme u neho, Lee Kong Suk pôsobí ako sladký chlapček, ale keď chcel, zahral aj pohľad ostrý ako britva. Bohužiaľ mám pocit, že nepatrí k najlepším hercom a tak niektoré scény pre mňa zostali nemastne-neslane. Treba však povedať, že si určite svojich divákov už získal a rozhodne patrí k tým lepším seriálom. ()
Reklama