Režie:
Iširó HondaHrají:
Takaši Šimura, Akira Kubo, Kó Nišimura, Kendži Sahara, Hiroši Tačikawa, Takamaru Sasaki, Rjó Ikebe, Eitaró Ozawa, Haruo Suzuki, Jumi Širakawa (více)Obsahy(1)
Futuristické sci-fi Išira Hondy, režiséra slavného Godzilly. Gorath, monstrózní vesmírné těleso, se řítí kosmem, pohlcuje vše, co mu přijde do cesty, a Země se nachází přímo na jeho trajektorii! Vědci se zoufale snaží zachránit lidstvo před vyhlazením a vynaleznou obří rakety, pomocí nichž chtějí celou Zemi posunout pryč z cesty Gorathu; tímto však dojde k osvobození děsivých nestvůr, přebývajících hluboko pod antarktickým ledem. V tomto herkulovském boji nakonec možná ani ti nejsilnější nepřežijí. (Israha)
(více)Videa (1)
Recenze (10)
Obrovský meteorit se řítí vysokou rychlostí k Zemi a hrozí jejím zničením. Aby zjistili vlastnosti onoho meteoritu, jsou do vesmíru vyslány dvě kosmické lodi. Když se vyjasní, že člověk v žádném případě nedokáže nijak ovlivnit dráhu meteoritu, zdá se jediným východiskem pohnutí se samotnou Zemí... Hondovo sci-fi tentokrát bez jakýchkoliv kreatur. Film se spoléhá na osvědčené téma záchrany Země před nebezpečným meteoritem, když se o většinu práce tentokrát postarají Japonci. Trochu utopeně už působí oddychová "familiérní" vložka s amnézii. ()
Sice je to jen klasická sci-fi o záchraně Země před zničením na ni se řítícím meteoritem, ale na dobu svého vzniku to má něco do sebe. Od ztráty paměti to je sice celkem hloupé, ale jinak většina filmu šlape celkem slušně, atmosféru má, vedené to taky není vůbec špatně (místy navíc celkem inteligentně, v rámci subžánru), na svou dobu to má i celkem slušně efekty a i zatopení měst, které Honda dělal stejným způsobem jako v Godzille, nepůsobí tak lacině. A nějaká ta přerostlá potvora se tu sice objevila, ale naštěstí jen na chvíli. Rozhodně to není nic, co bych potřeboval vidět znova, ale takový příjemný průměr na jedno zhlédnutí to je určitě. 3* ()
Tohle byl nejmegalomanštější film, který jsem kdy viděl. Vynásobte si Den poté tak 50000x, Armageddon 20000x, 2012 5000x ... ne, to se nedá popsat, to se musí prostě vidět. Pěkně rychle se na Zemi řítí skorohvězda resp. hnědý trpaslík o 2% hmoty Slunce (tedy mírně pod hranicí zážehu). Záchranné akce nejsou poddimenzované, akorát ještě dlouho nebude reálné, aby to lidstvo zvládlo, navíc během pár desítek dnů... i pokud by bylo technické řešení s tryskami resp. těžkovodními reaktory jinde než v teoretické rovině. A přitom je podle kalendáře rok 1979 (okolí Země se hemží obrovskými stanicemi, dokonce byla zmíněna i československá... no, pěkně rychlý spaceboom). Jestli máte představu, jak vypadají megainženýrské projekty, tak tenhle je nikoli giga, ale tera (doslova: jednotky, v kterých se řeší výkon zařízení, jsou teratuny -- miliony megatun ekvivalentu TNT). A vypadá to schůdně! Triky jsou slušné, většina důsledků děje domyšlená, obsazení herecké je silné, A-čkové. Realistická výprava, pěkné poselství, fakt jediné, co prudí nebo skřípe, je ta neopodstatněná amnézie. Pro mě silných 5 hvězd :-) ()
„Yosei Gorasu“ není filmem, který by byl celkově naprosto převratný, ale zase jsem se mohl zálibně kochat naprosto skvělými triky a vlastně i promyšleností některých prvků děje. Ve filmu dochází k obrovské záplavě, která je pojata velkolepě, navíc Země sama se začíná bouřit a ono to vypadá vizuálně skutečně skvěle. Ukázka toho, jak Japonci předběhli v tricích většinu západních tvůrců. A navíc to naprosto geniální řešení problému. Za to se prostě musí dát body navíc. ()
"Dejte mi pevný bod ve vesmíru a já pohnu celou Zemí." Kdyby tohle viděl Archimédes... Japonci na pevný bod kašlou, radši postaví obří tryska na Antarktidě, které udělají z celé zeměkoule raketu. Jejich stavění na poslední chvíli, než se přiřítí hvězda, je jaksepatří napínavé a plné roztomilých modýlků. Řekl bych, že je Honda a jeho dvorní trikař Tsuburaya ve vrcholné formě. Dvorní skladatel Ikufube ale bohužel chybí, jeho náhrada, Kan Ishii ale není zas tak špatný. Sice to není taková jízda jako The Mysterians (1957) a hluchým momentům se nevyhneme (dějová linka s amnézií, i když to není taková katastrofa jako například vedlejší linie u Kinga Ghidoraha (1964) a dá se celkem přežít, její ztvárnění je koneckonců docela zajímavé), ale za to je film realističtější a napětí je skutečnější. Japonci jsou v zobrazení skutečného strachu a bezmoci před přírodními katastrofami mistři, ať už jde o stometrové monstrum nebo hvězdu... Alespoň jsou jim ta zemětřesení a tsunami k něčemu. Stejně jako v o pět let starším sci-fi hraje významnou roli spolupráce celého světa, tentokrát nejen národů, ale i ras. Dokonce je přítomno i monstrum, ne moc hezky vypadající mrože připomínající tvor, který se probudí kvůli tajícím ledům na jižním pólu. Brzy je ale sestřelen, takže nehraje žádnou roli *-*-*-* Emoce fungují, efekty podle očekávání špičkové. Poslední z "TOHO space opera trilogie" a opět naprostá pecka! Teď ještě sehnat Battle in Outer Space... ()
Galerie (4)
Photo © Toho Co., Ltd.
![Jósei gorasu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/729/159729735_37b2a3.jpg)
Reklama