American Horror Story - New York City (2022) (série)
Režie:
Max WinklerKamera:
Stanley Fernandez Jr.Hudba:
Mac QuayleHrají:
Russell Tovey, Charlie Carver, Joe Mantello, Zachary Quinto, Billie Lourd, Leslie Grossman, Patti LuPone, Jeff Hiller, Sandra Bernhard, Nico Greetham, Kal Penn, Rebecca Dayan, Isaac Powell (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Gino čelí svému traumatu. Patrick pátrá a dostane se na temná místa. (Disney+)
Recenze (7)
Ten song v gay-bare ma tym textom dostal...:) "daddy's milk is hazy..." cisty bizar. Zda sa, ze otravny Quintov charakter tu bude kazdu epizodu. Uz sa tu ukazuje urcity vzor. Virus na ostrove v predoslej casti a teraz u gay pacientov bude zrejme pociatok objavenia sa virusu AIDS. Zial, atmosferou ma to moc nevtiahlo. Btw., prihliadnuc na momentalnu situaciu na Slovensku po tom teroristickom cine toho zmrda na Zamockej (sorry za vyraz, ale presne ho popisuje) pri sucasne rozdelenej spolocnosti, sa u jej velkej casti tento serial stretne s odporom. Od serialu vsak ocakavam viac, zvlast ohladom na jeho nazov. Zatial to je viac-menej thriller. Inak, to prerastene hoviadko v kozi je tak vrtke, ze aj bystremu zraku vedkyne len tak zmizne z oci!? Inak ho v pohybe nikdy nevidime....chjo, lacne. ()
Odhliadnuc od prostredia v ktorom sa dej odohráva treba uznať že v rámci AHS ide zatiaľ o jednu z vydarenejších sérií posledného obdobia, avšak evidetnne absentuje nateraz prvok hororu a o tých mysterióznych by sme asi mohli čiastočne polemizovať, či potom čo sa objavilo v úplnom závere budú. Zlá americká vláda ktorá zakuje vyšetrovať vraždy homosexuálov, Murphy s Falchukom sa op§ť raz svojej úlohy chopili s vervou im vlastnou a podarilo sa im našťvať pochopiteľne majoritné obyvateľstvo ale aj LGBTQ+ komunitu. A ako ich poznáme v závere sa všetko na dobre liberálne obráti, ale aspoň chviľku to ešte bude na vážkach že za koho farby naozaj kopú. ()
Je to stále takové šedivé, fádní, obyčejné, ničím to nezaujme či nepřekvapí. Tak zlý start jsem snad u žádné série nezažil. Naprostý opak 10. série, kde se díky jednoduchosti podařilo zamilovat si snad většinu postav. Tady prostě nikdo a nic nevystupuje z řad (pod)průměrnosti. Snad bude lépe. ()
/// Zábavnější a svižnější. Gino je ovšem fakt otravná a patetická postava. Plus mě štve že je občas něco úplně random (nebo mi snad něco uníká?), jako když Adamovi na policejní stanici přijde během výslechu dát facku pán v jockstrapu?? ()
Opět takové plynulé, ale zároveň pomalejší tempo, kde se ve stoce vynořují jen pomalu všichni bubáci...64%. ()
Blbost.....Nudné..... S AHS to nemá nic společného.... Gino a Adam byli fajn, ale zbytek je jen odpad.... Končím ()
American Horror Story vždy mělo výhodu v tom, že jde o antologický seriál a každá série se tak zaměřuje na jeden separátní příběh (v rámci 10. série dokonce došlo na krapet nevypečený experiment se dvěma příběhy v rámci jedné série). Každou sérii přitom sice spojují nějaké ty trademarky (popkulturní odkazy, atmosféra i přístup k vyprávění), se změnou příběhu ovšem i vždy přichází něco krapet jiného. Po strašidelném domu, blázinci, škole pro čarodějnice, kabaretu zrůd, hotelu, pradávné kolonii strašící v lese, kultu, apokalypse, masakrech v letním táboře, upírech v letovisku či mimozemských experimentech v rámci 11. série dochází na prozkoumání New Yorku v 80. letech a vražd s homosexuálním podtextem. Zvládá přitom 11. série alespoň při svém startu zahojit rány z druhé poloviny 10. série? 11. série se zatím minimálně rozjíždí parádně. Režisér první epizody John J. Gray má již se seriálem dávno zkušenosti, režisér druhé epizody Max Winkler je poté pro celý seriál nováčkem i přes zkušenosti s odbočkou jménem American Horror Stories. A tito dva pánové minimálně představují základ nového příběhu, který prozatím nepřipomíná cokoliv, co se v American Horror Story dělo. Strach z vyčerpání materiálu je tak rázem snadno pryč, svým zpracováním dokáže NYC zatím v prvních dvou epizodách připomenout i čerstvé Monstrum: Příběh Jeffreyho Dahmera, které též pochází z producentské dílny Ryana Murphyho. 11. série prozatím překvapivě nesází na tak výraznou explicitu jako posledních pár sérií. Je vlastně výhodou, že 10-dílná série bude celkem vycházet 5 týdnů po 2 dílech, kdy se ukazuje, že si 11. série zatím dává hodně velký pozor na tempo (což je díky uspěchanosti například 10. série rozhodně k prospěchu věci). Představují se postavy, které působí nosně, naznačuje se směr, který působí zajímavě a především se i omezení explicity dokáže budovat námětí i nepříjemný pocit. Skutečně to působí dojmem, že se k tomu tvůrci tentokrát chtějí postavit krapet jinak. A to je na tom vtahující. Samotná expozice funguje velmi zdárně. Policisté vtipkují na téma toho, že oběť vraždy mohla být homosexuálem, abychom následně zjistili, že jeden z nich je sám homosexuál. Vztah dvou hlavních postav Patricka v podání Russella Toveyho a Gina v podání Joe Mantella působí přirozeně vykreslen, kdy navíc zrovna probíhají 80. léta a na homosexuální komunitu se většina dívá o poznání více skrze prsty než v dnešní době. Leslie Grossman, která je stálicí AHS již od 7. série, se poté v postavě ex-manželky Patricka Barbary dokáže též bravurně předvést a naznačit, že by dost možná mohla prozatím předvést svůj nejsilnější výkon v rámci celého AHS. I zde se ostatně schopně vykresluje vztah, kdy je vidět, že mezi Patrickem a Barbarou pořád funguje něco jako vzájemný cit a to i přes fakt, že je dělí pravá sexualita jednoho z nich. A i tohle se zatím seriálu daří prodat. Pochopitelně se pořád sází na tajemno, kdy bude (alespoň většina z něho) vyřešena nejpozději do finále. Identita sériového vraha strašící gay komunitu je tak zahalena záhadou stejně jako jeho pravé motivace. Skutečně jde o útok homofoba či se za tím skrývá něco víc? Důležitější je fakt, že je zde chyba tehdejšího systému adresovaná stejně jako ve zmíněném Příběhu Jeffreyho Dahmera, kdy se nad případem násilí na gay mužích snaží většina policistů přivřít oči a ignorovat jej. Pro mnohé tak vlastně 11. série American Horror Story prozatím nemusí splňovat titulní „horor“, dokáže ovšem zachytit právě onu hrůzu tehdejší společnosti podobně jako například 7. série s podtitulem Cult dokázala zachytit hrůzu Ameriky rozdělenou na dvě poloviny. Síla celého AHS nadále zůstává v tom, že nesází na prvoplánový horor, ale snaží se jít o kus dál. Potenciálu zatím zůstává načrtnuto dost. Náznak odhalení viru AIDS, potenciál postav a postupu vyprávění a především z faktu, že se Zachary Quinto k seriálu vrací poprvé od 2. série s podtitulem Asylum, kdy to vypadá, že si roli sadistického Sama zatím užívá a mohl by v součtu v paměti zanechat stejně pamětihodný výkon jako kdysi v případě Olivera Thredsona. A i když je fakt, že se 11. série po dvou prvních dílech drží spíše zatím při zemi, i díky náznakům je snadné věřit, že se New York City ve svých zbylých 8 epizodách ještě výrazně utrhne ze řetězu.... () (méně) (více)