Režie:
Jan HřebejkScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Jan MalířHrají:
Miroslav Donutil, Jiří Kodet, Simona Stašová, Emília Vášáryová, Bolek Polívka, Jaroslav Dušek, Eva Holubová, Stella Zázvorková (více)Obsahy(1)
A je tu zpět jedna z nejúspěšnějších českých filmových komedií od renomovaných tvůrců - režiséra J. Hřebejka a scenáristy P. Jarchovského s řadou skvělých herců. Vraťme se tedy s oblíbenými postavami k rodinným rituálům, láskám a trapasům odehrávajícím se na sklonku šedesátých let minulého století v jedné pražské čtvrti. Jemná poetika a humorná nadsázka jsou charakteristické pro vyprávění životních osudů tří generací mužů a žen ve zvláštním období našich dějin v roce 1968… V jedné dvoupatrové vile tu žijí dvě rodiny - Šebkovi a Krausovi. Otec Šebek (M. Donutil), prostoduchý, ale dobrácký důstojník z povolání, je zastáncem panujícího režimu a stejně vehementně obhajuje i vlastní neomylnost v roli hlavy rodiny. Elegantní otec Kraus (J. Kodet), bývalý odbojář s trpkou válečnou zkušeností, je naopak zarytým opozičníkem. Také on je přesvědčený o tom, že má za všech okolností pravdu - není proto divu, že se tihle dva nemají zrovna v lásce. Jejich děti - gymnazista Michal (M. Beran) a jeho spolužačka Jindřiška (K. Nováková) - spolu vycházejí docela dobře. I když Michal by byl rád, kdyby ho jeho sousedka brala trochu víc na vědomí. Ta má ale oči pro jiného. Nezbývá mu tedy nic jiného, než aby smutně přihlížel, jak mu jeho první milostné body krade spolužák Elien (O. Brousek). U Šebků a Krausů se zatím střídají rodinné návštěvy, ve vší obřadnosti se tu slaví Vánoce, svatba i nečekaný, bolestný pohřeb. Do zabydlených domácností vtrhnou i některé novodobé vymoženosti v podobě umělohmotných lžiček, nerozbitných sklenic i podivných her pro statečné pionýry. Mládež zatím pokukuje po lákadlech světa kapitalismu a snaží se žít svůj vlastní, na rodičovských autoritách a "velké" historii nezávislý život. V soukromí rodinných pelíšků se tak čas od času odehrají malá dramata názorů a vztahů, která se v paměti jejich účastníků otisknou už nejspíš navždy… (Česká televize)
(více)Recenze (1 912)
Nejlepší porevoluční film ne-li nejlepší český film vůbec navíc plný skvělých hlášek a výborného obsazení. ()
Pelíšky jsou pravděpodobně jedním z nejlepších filmů jaký kdy naše malá zemička vyprodukovala. Nestárnoucí film o těch "zvláštních" dnech a měsících roku 1967 až 1968. Dnes již legendární hlášky, herecký koncert Miroslava Donutila a Jiřího Kodeta a to vše zasazené do prostředí jednoho pražského činžáku. Jan Hřebejk dokázal převést na plátno události těch temných let naší vlasti takovým způsobem, že věřím že každý kdo se na tento film podíval, tomu tekly slzy smíchu. Pelíšky jsou geniálním filmem s přehlídkou skvělých vtipů, hlášek a především herců. „Proletáři všech zemí, vyližte si prdel!“ ()
Zajímavost: Film se původně točil "na zapřenou" jako dvoudílný televizní film. Proto také není natočen v širokoúhlém formátu. ()
Další český výplod který mě fakt nebaví jsou to fakt menší okamžiky co potěší a člověk to neustále vidí na té televizi ještě že existuje ovladač na záchranou akci. ()
Neskutečná dokonalost. Poctivá česká tvorba. Pane Hřebejku, děkuji vám. Vždy se o Vánocích rád podívám. Pelíšky patří "pozlatit". Vidíme vše co má komedie s prvky drama obsahovat. Líbí se mi v jaké době je to točeno. Vše působí přirozeně. Někdy až tak, že se musíte z okna podívat, jestli náhodou to není pravda a opravdu nepanuje válka. Herecké výkony jsou dechberoucí. Toto slovo používám spíše u zahraniční tvorby. Jsem tedy potěšen, že ho použiji i u té české. ()
Za mě nejlepší český film všech dob, na který se rád dívám pravidelně na Vánoce. Ale chce to i častěji v roce :). Na Pelíškách je skvělé to, že si hlášky z tohohle filmu často s rodinou připomínám při úplně běžných každodenních činnostech. Po humorné stránce zkrátka Pelíšky nemají chybu, víc humoru byste ve všech jiných komediích hledali opravdu marně. ()
Nejlepší český polistopadový film! Skvělé herecké výkony, výborný scénář a neskutečné hlášky ! Kodetova a Duškova životní role ! Tak si představuji ideální komedii s jemným českým, inteligentním, humorem. ()
Ale jo,pár scének bylo výborných,někteří herci včele s Donutilem moc dobří a párkrát jsem se docela zasmál.Ale co vám budu povídat,i když nemám českou kinematografii nějak podrobně zmapovanou a nakoukanou,stejně bych vám dokázal z fleku vyjmenovat spoustu lepších českých filmů,než jsou Pelíšky.Proto mi jeho zdejší adorování jako nejlepšího českého filmu všech dob přijde malinko směšné a hodně přehnané.Za ty dvě hodinky jsem se nepříjemně často nudil,víc jak polovina postav mě děsně iritovala a přestože konec je výborný (a konečně má v sobě tu tragičnost,kterou jsem ve filmu čekal víc) celkově musím říct,že Pelíšky na mě ale vůbec nezafungovaly.Skoro dvanáct let od premiéry je dlouhá doba a je možné,že kdybych snímek neviděl s takovým odstupem,líbil by se mi víc,ale skutečně dobrý film přece musí přestát léta a bavit diváky i po třeba padesáti letech nebo ne? 65 % ()
"Řekl jsem pět, ale myslel jsem deset... " ()
'Péťo, vypni to.. VYPNI TO!' Velmi povedená komedie s dobrými herci, která neomrzí. Vždycky si vzpomenu na hádku, zda-li to je knedlík nebo nok.. a nebo... "nerozbitné" skleničky! :) Od roku 1999 dle mého lepší český film není. ()
Pro mě snad nejlepší český film, co jsem viděl. Rozhodně tedy nejlepší komedie. Pelíšky jsem viděl minimálně desetkrát a pořád se u toho senzačně bavím. Nechybí tomu výborné hlášky a i vážnější momenty. No a jestli se to někomu nelíbí, tak... No však ty víš Sašo. 10/10 ()
Nejlepší český film. Každá scéna z tohoto filmu je kultovní a nezapomenutelná. Stejně jako Miroslav Donutil. Co mě na Hřebejkovi opravdu fascinuje, že z tak vážného tématu dokáže udělat tak humornou záležitost a přitom mám celou dobu na mysli, jak vážné věci se na pozadí filmu odehrávají. Nepochybně i herecké výkony všech herců, ale zejména Jiřího Kodeta a jako vždy skvělý hudební doprovod tuto mou fascinaci ještě zvýrazňují. Já už bolševikovi nedávám ani rok natož dva. ()
Pelíšky fungujú na mňa dokonale. Zpočiatku som nezdieľal všeobecné nadšenie, ako komické sú - považoval som ich za viac smutné než vtipné. Dnes, po toľkých televíznych opakovaniach, ich stále vnímam ako veľmi smutné, ale zároveň nostalgicky milé, láskavé, naliehavé v tom, na akú dobu odkazujú...a všetky tieto roviny sú skvele vyvážené a to ich stavia na vrchol českej kinematografie 90.rokov. Bodka. ()
Aj po nejakom dvadsiatom zhliadnuti je to stale pecka a jeden z mala ceskych fimov, ktore ma neskutocne bavia. 10/10. ()
Myslím, že když řeknu, že bez týhle klasiky si nedokážu představit Vánoce, bohatě to stačí pro představu, jak moc tenhle film miluju. Takže se připravte na dávku chvály. Pelíšky jsou kultovka, něco jako český Pulp Fiction. Vtipy jsou skvělý a hrozně přirozený, žádnej nucenej rádoby humor. Vztahy mezi postavami jsou skvěle udělaný a tak opravdový, že byste řekli, že koukáte na dokument o obyčejných rodinách z roku 68. Ano, tak skutečně všichni hrajou. U tohohle filmu se zasmějete i budete brečet jako malý děti. A to hlavně při závěrečný scéně, kdy přijedou Rusové a Kodet tak hořce hraje českou hymnu. Ta scéna mě vždycky dostane. I když tady je snad každá scéna naprosto ikonická - noky, nasávání kořalky, Gotťák, sázky, soudruzi z NDR, Boris.. A hlášky už zaručeně nikdy nezapomenete. "Díky táto." "A skláři nebudou mít co žrát." "A přitom taková blbost." "Dvě dávky." "Nech to až na polárkovej dort." Hodnocení: prostě klasika, nic víc netřeba dodávat/10 ()
pro mě jednoznačně největší česká klasika, která je plná nezapomenutelných scén, hlášek a humoru, jenž nikdy neomrzí.. ()
Tak toto je fakt pecka. Fakt som sa dobre zasmial a pobavil. Perfektný výkon Jiriho Kodeta. ()
Ďalší z filmov, ktoré si rád pozriem počas Vianočných sviatkov. Kto by zabudol na skvelé hlášky ako: Tati zabruč, matko neser alebo nazdar soudruhu. Výborná komédia, najviac sa mi asi páčila po hereckej stránke Kristýna Nováková a Jiří Kodet. Podľa mňa najlepší český film. ()
"Prolétáři všech zemí, vyližte si prdel" ()
Má cenu komentovat nejhodnocenější (na ČSFD) český film? Haló, je tu někdo, kdo to ještě neviděl (minimálně několikrát)? 100% Každý rok film minimálně jednou vidím a neztrácí nic na genialitě humoru a mistrovských výkonech herců. Pouze novým generacím se musí trochu přiblížit situace oné doby, ...přestože ji sám znám jen z vyprávění... (viděl jsem: to nespočítám... ale každoročně při pro vánočních svátcích to vidím určitě) ()
Reklama