Režie:
Jan HřebejkScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Jan MalířHudba:
Ivan HlasHrají:
Martin Dejdar, Jakub Špalek, Josef Abrhám, Sylva Tománková, Jan Semotán, Jitka Asterová, Jiří Ornest, Jan Kačani, Pavel Janoušek, Saša Rašilov nejml. (více)Obsahy(1)
Námětem pro celovečerní filmový debut šestadvacetiletého režiséra Jana Hřebejka se stala stejnojmenná „pamětnická“ povídka Petra Šabacha z knihy "Jak potopit Austrálii". Originální muzikálová komedie je situována do Dejvic konce 50. let, žijících poklidně svým „maloměstským“ způsobem ve stínu rudé hvězdy na špici hotelu Internacional. Do světa rodičů, náruživě žijících všedními starostmi, aby zaplašili tíži doby, a jejich ratolestí, jejichž tušení „světa venku“ podporuje exotický obsah popelnic zmíněného hotelu, vtrhne jednoho dne mladík Bejby. Nevinný pra-chuligán svým výstředním oblečením a vášní pro nezvyklé rokenrolové rytmy způsobí pozdvižení – mládež je nadšena a rodiče si zoufají. I když svérázný prorok je nakonec zničen (podobně jako mnoho jiných, kteří ukázali cestu), pro generaci kluků znamená jeho zjevení klíčový obrat v jejich životě... Jan Hřebejk, inspirován Vlasy M. Formana, svou výpověď o 50. letech spojuje s výraznou videoklipovou stylizací. Základní dějová linie se zcela přirozeně rozvíjí i v písních a suverénně realizovaných tanečních číslech. Zásluhu na zdařilém výsledku má spolupráce kameramana Jana Malíře, choreografa Josefa Prouzy a autora písní Ivana Hlase. Vesměs přesně obsazeným hereckým představitelům dominují Jakub Špalek, Martin Dejdar a Josef Abrhám. Zdařilý muzikál příjemně překvapil a nadchl řady příznivců. Získal Českého lva za nejlepší film roku 1993. (Česká televize)
(více)Recenze (364)
První půle devadesátých let v Česku se z filmového hlediska vyznačovala vzestupem vizuálně výrazných snímků s velkými rozpočty od mladých nadšených režisérů, které však bohužel neměly v náhlé záplavě západních, doposud nedostupných titulů, kdovíjaký divácký úspěch (dále viz třeba Kouř, Akumulátor 1, první Renčové). Zároveň na nich bylo vidět okouzlení tvůrců právě západními tématy a přístupy, které nadšeně švédovali. Proto vznikly možná trochu mimoděk zvláštní zeitgeist filmy, které fungují daleko více pocitově a povrchově než že by měly nějakou hloubku, ale zároveň z nich prýští strašné nasazení, energie a radost tvořit, přičemž se stále odehrávají v zešedlých socialistických kulisách. Šakalí léta jsou filmem, který nijak zvlášť dobře vypráví příběh o něčem, co tu nikdy nebylo způsobem, jaký tu nikdo doposud nedělal. Vzniká tak mimoděk nějaké zvláštní universum, kterému se lze racionálně v pohodě ubránit, ale které jinak díky vynikající kameře, výpravě a scénografii (aka "úvod do hřebejkovské komunistické hnědi") lze zase nakrásně propadnout na té pocitové úrovni. S čímž my, bývalí kluci z pod Julišky, rozhodně nemáme problém. ()
Tak toto ma minulo dosť veľkým oblúkom, nechápem, čím si to v Čechách získalo ten kultový status. A to mám Hřebejkove filmy veľmi rád, väčšinou im dávam 4-5 hviezdičiek, dokonca aj tým novším, ktoré sú dosť zaznávané. Tak kde začať? O hereckých výkonoch ťažko hovoriť, keďže okrem vždy skvelého Abrháma tu ide o druhoradých hercov, príp. o nehercov, tak to potom aj tak vyzerá (Dejdara za herca nepovažujem, tento tajtrlík mi vyslovene lezie na nervy). Čo sa týka deja, vyzerá to ako scénky, často "požičané" z iných filmov, usporiadané do filmu bez ladu a skladu. Teraz k humoru, keďže ide vraj o komédiu. Vtipné tam boli asi len 2 scény: "babka zabíja muchu" a "pitie piva na oslave". No a teraz to hlavné, hudba, keďže ide o muzikál. Tak tá bola priemerná, až slabá, opäť nechápem tu chválu, dokonca Českého leva. Malo ísť o rokenrol, ale s ním to malo spoločne asi len rytmus, "spevácke" prejavy sa zdali byť z úplne iného žánru. To je rokenrol na český spôsob, keď do rokenrolového rytmu spevák niečo recituje? Tento muzikál je zrejme lokálny český fenomén, ktorý ja pochopiť nemôžem. Asi tak ako väčšina Čechov na ČSFD zase nechápu genialitu Ursíniho hudby v muzikáli Neberte nám princeznú (1981). ()
Když jsem poprvé viděl tenhle film bylo mi přibližně devět. Lítal jsem po pokoji a zpíval na kolena na kolena jeee jeee jeee. Ty časy, kdy mi bylo devět jsou sice pryč, ale občas není na škodu se jen tak proběhnout a dát si na kolena. Těžko říct, jak by to tvůrci pojali nikoli jako muzikál, ale to nemá cenu řešit. Hudbu si člověk rád užije, příběh sám mi přišel trošku slabší. V mých očích je to tak na 3 1/2* ()
Šakalí léta svým spojením muzikálu s hraným filmem kupodivu nevýrazněji připomenou filmy Tomáše Vorla nebo divadelní představení divadla Sklep. Hřebejk ovšem není Vorel a jeho opus postrádá nadsázku, nutnou k tomuto dosti neorganickému spojení. Jistě, dalo by se tvrdit, že zde Hřebejk navazuje na starší české muzikály, především na Starce na chmelu, ale to by muselo být ve filmu té hudby víc a lépe zvládnuté a hrané pasáže by se naopak musely s hudbou lépe propojovat, nikoli vytvářet v podstatě autonomní příběh, který by se obešel i bez hudebních "vložek". Totéž lze ostatně říci i v případě, že by Hřebejk inspiračně pohlížel ještě výš, k americkým filmovým muzikálům, například k Formanovým Vlasům, jež filmové pojetí hudebních pasáží Šakalích let v něčem také připomenou. Nejen hudební, ale ani hrané pasáže nejsou herecky rozhodně stoprocentní. Některé scény jsou dějově nepřehledné, střih je notně ledabylý, hercům je čas od času neuvěřitelně špatně rozumět, takže se divák místy chtě nechtě poněkud ztrácí. Výsledkem je nezvládnutý mix muzikálu a komedie, který nedrží příliš pohromadě a nemá vlastně ani přílišnou dějovou logiku. Samostatnou kapitolou je pak závěr filmu, jemuž sice na jedné straně nelze upřít velkolepé finále, dokonce vlastně dvojité až trojité, ale který také působí dojmem čiré fantasy, v níž tvůrci zpočátku pracně budovaný dobový rámec zcela zazdí. Jistě, i tady se lze vymlouvat na autorskou svobodu a právo vytvářet autonomní příběh, ale obávám se, že v tomhle případě by bylo podobné tvrzení čirým alibismem... Celkově je film kvalitativně velmi nevyvážený a slušně natočené scény střídají scény natočené velmi špatně, ostatně, u Hřebejka žádný div... Celkový dojem: 65% ()
Muzikálová komédia, ktorá mi tak nejak zapadá iba do obdobia deväťdesiatok, aj keď rozpráva o rokov päťdesiatych. Občas sa vydarí nejaká hláška, každopádne pokiaľ neobľubujete rokenrol tohto obdobia, tak sa na správnu vlnu nenaladíte, podobne ako sa to nepodarilo ani mne. No a Ivan Hlas fakt nebola moja šálka čaju, Na kolena vážne nemusím, takže som vlastne rád, že Šakalí léta som ešte celkom zniesol a nemám voči nim dlhoročnú antipatiu. Reprízy ale v telke nevyhľadávam. ()
Galerie (9)
Zajímavosti (41)
- Jan Hřebejk vzpomínal na hereckou pečlivost Josefa Abrháma (Prokop): "Chtěl vědět, proč jeho postava ztratila chuť. Odvyprávěli jsme mu historii, že to byl v mládí motocyklový závodník, který po bouračce ztratil chuť a teď dělá u dopraváků, protože ničemu jinému než autům a motorkám nerozumí. On nám to všechno odkýval a pak jsem ho jednou přistihl v maskérně, jak si na tělo nechává maskovat jizvu. Říkal jsem mu, že to je úplně zbytečné, že bude mít na sobě přece košili, ale on se jen tak usmíval a říkal: 'Ne, to není vůbec zbytečný.'" (NIRO)
- Gramofónovú platňu prehrávajú na kľukovom mechanickom gramofóne (bez elektriny), zákonite by sa hudba z neho dunivo neozývala po bytovke. Navyše sa počas hrania nepohne ihla zo zavádzacej drážky platne. (BlueNeon81)
- Místo Josefa Abrháma měl původně hrát roli Prokopa Petr Nárožný. (Zdroj: kniha Český biják). (M.B)
Reklama