Režie:
Svatopluk InnemannKamera:
Otto HellerHrají:
Jan W. Speerger, Vlasta Burian, Anny Ondráková, Emilie Nitschová, Jiří Hron, Betty Kysilková, Věra Hlavatá, Jindřich Plachta, Rudolf Sůva, František Černý (více)Obsahy(1)
Jak uniknout ženění? Zločince předstírat! Cyril Pondělíček (V. Burian) přijíždí na zámek svého synovce „bývalého hraběte“ a teď továrníka Pardona (J. W. Speerger). Tomu se na včerejším plese zalíbila jemu neznámá dívka, ale dnes dostává telegram od jiného továrníka, že si má podle úmluvy vzít jeho potřeštěnou dceru Fifi (A. Ondráková). Pardon vymyslí plán a uplatí svého strýce, aby se za něj vydával – přece se rozumí samo sebou, že ho dívka pak musí odmítnout a on může nalézt svou milovanou. Fifi se však nechá doma vyhecovat svým otcem a chce ho přesvědčit, že zásnuby oznámí do osmačtyřiceti hodin. Začíná série bláznivých událostí a hon kočky s myší vrcholící Pondělíčkovým výmyslem, že právě on je lupič a vrah Kanibal, který je mu identicky podobný, aby dívku konečně odradil od vdavek. Opak se ale stane pravdou a je jím fascinovaná. Do toho všeho se zaplete také Pondělíčkova bývalá milenka – jasnovidka Štefanie (B. Kysílková), co po něm devatenáct let pátrá, a shodou šťastných okolností také její dcera Olga (V. Hlavatá), po níž zase pátrá Pardon... Němý snímek Svatopluka Innemanna podle scénáře Josefa Skružného a Elmara Klose byl jednou z prvních rolí Vlasty Buriana a byl značně inspirován americkými groteskami. Film byl v roce 2008 zrestaurován a v roce 2014 získal svou virážovanou podobu. Hudebního doprovodu se poté ujala kapela Neuvěřitelno. (Česká televize)
(více)Recenze (43)
Trochu jsem se obával, zda nezahlodal zub času. Ano náhodou! Takhle svižnou jízdu jsem teda nečekal ani omylem. Vlasta Burian v dvojroli Cyrila Pondělíčka a lupiče přezdívaného Kanibal je prostě bůh a pravý Král Komiků. Neskutečná smršť gagů a vtipných scén frčí jedna za druhou a přitom vůbec nepůsobí jakkoliv suše, naopak, je to nadčasová zábava s dynamickým tempem, po technické stránce s naprosto do té doby nevídanými triky, která místy přebíhá do americké grotesky. Takhle by měla vypadat zběsilá crazy komedie v dnešní době! Bavil jsem se stejně jako třeba u burianovky U pokladny stál. Luxusní prča! "Tys mne lakoval, ty babo, fuj, styď se!" "Milá holka, tak blbej zloděj přece nejsem. To bych musel krást jenom na tebe." "Konec bláznění, vezmeš si toho továrníka, co vyrábí ty šestákové automaty a který ti stále píše! Když chceš zloděje, tak pořádného!" :D. Je radost sledovat v dalších rolích Jindřicha Plachtu jako komorníka Kristiána, nebo Jarku Pižlu (známý jako Pepek Vyskoč ze Švejka) v roli zahradníkova pomocníka. Co mě doslova fascinovalo, byla krása Anny Ondrákové (Fifi, nápadnice továrníka Pardona). Ona byla top mezi prvorepublikovými herečkami, škoda že až nastoupil zvukový film, moc rolí už nedostávala (její hlasový projev přeci jen nebyl nejlepší), ale tady zdobí svým půvabem každou scénu. Rovněž je škoda Věry Hlavaté (Olga), která se již zvukovému filmu dále nevěnovala, její grácie mohla každopádně ještě zazářit. Nechápal jsem, jak má snímek akční spád a když se Fifi řítí autem za svým nápadníkem, je to doslova nářez! Scéna přejezdu přes koleje sekundu před lokomotivou mě vyrazila dech! Kameraman Otto Heller byl skutečně frajer a režisér Svatopluk Innemann výrazná osobnost němého filmu. Mám moc rád herečku Betty Kysilkovou, zde hraje korpulentní dámu, jasnovidkyni Štefanii, která devatenáct let nahání Cyrila, protože jí utekl od ženění a když se mu ve snu zjevovala jako čarodějnice, to jsem šel do kolen! Filmu určitě hodně prospělo i jeho zrestaurování v roce 2014, dále nová viráž z roku 2018 a v neposlední řadě i zvukový doprovod hudebního seskupení Neuvěřitelno, který obstaral nejen hudbu, ale i všelijaké ruchy a zvukové efekty. Výrazný kousek v dějinách československé kinematografie, s přehledem konkurující zahraniční produkci ve dvacátých létech. Zajímavostí je jistě i to, že na scénáři se podílel tehdy teprve sedmnáctiletý Elmar Klos! PECKA!!!!!! ()
Inu, na němé filmy prostě nemám nervy, zvláště pokud připomínají grotesky. 1) Moderní, i když sama o sobě příjemná jazzová stereo hudba umocnila exotické (rozuměj nepatřičné) vyznění snímku. Počítačem upravované titulky a další rekonstrukční zásahy ve svém souhrnu na mě působily, jako kdyby tvůrci vyráběli parodii na grotesku. 2) Hlavním důvodem, proč jsem film zhlédl, byl 36letý Vlasta Burian. I u něho však jsem měl pocit, že bez zvuku podává výkon jenom poloviční. 3) Cítím za vhodné zopakovat, že hodnotím filmy podle toho, jak se mi dnes zamlouvají a ne podle jejich přínosu dějinám či vývoji kinematografie. ()
Vynikající Burian. Dokonce bych se nebál říct, že Milenky starého kriminálníka jsou jedním z jeho nejlepších filmů. A to je co říct, když jde jednak o film němý, a jednak o film, který má skoro dvě hodiny. Ale stopáž je tady vytěžená naprosto na maximum. Film je naprosto báječně natočený, v mnoha momentech je zajímavý i vizuálně, je tu pár povedených efektů a třeba scény, ve kterých naprosto úžasná Burianova postava popisuje vraždy svých milenek, je naprosto neskutečná. Takhle dobře jsem se dlouho nepobavil. Parádní záležitost. Díky ČT za uvedení. Té stopáže se rozhodně nebojte, fakt to stojí za to. A to už od úvodních titulků. A mezititulky s dialogy postav jsou taky boží. Zvukové to sice může být o ťuk lepší, ale takhle taky super. 80%. ()
Na ČSFD je množstvo mladých užívateľov odmietajúcich sledovať čiernobiele filmy. Tých, ktorí odsledujú nemý film je zanedbateľný počet. Ja s tým nemám problém, lebo v mladosti som videl množstvo grotesiek i významných diel nemého filmu. Okrem toho som fanúšikom Vlastu Buriana, takže som pokladal za povinnosť vidieť jeden z jeho prvých filmov, v ktorom ešte nemohol uplatniť svoj osobitný hlasový prejav. Napriek tomu ma film príliš nezaujal a dopozeral som ho viacmenej z povinnosti. Za pozornosť však určite stála Anny Ondráková, ktorá mu bola dôstojnou partnerkou. ()
Němá crazy veselohra, o níž se sice mluví hlavně jako o filmu Vlasty Buriana, ale na Anny Ondrákovou by se rozhodně zapomínat nemělo. Když totiž nakráčí do pokoje v proklatě krátkých šatech, s jednou rukou v bok a kouří doutník, je prostě neodolatelná. Nespoutanou dívku, která touží po dobrodružství za každou cenu, hraje velmi půvabně a s přesně odměřeným množstvím nadsázky. Na Milenkách starého kriminálníka se mi ale také líbilo, že si dovolily takové množství ztřeštěnosti, jako už žádný další Burianův film. Nejlepší scény jsou ty v nichž se oba dva výše zmínění sešli, aby se buď navzájem odpuzovali a přitahovali, aby si zatančili tanec Apačů, aby on ji namasíroval nebo aby se vypravili do lupičského doupěte na dršťkovku, nicméně naprosto neodolatelná byla také jízda automobilem za ženichem nebo historky o tom, jak chladnokrevný kriminálník mordoval jednu milenku za druhou. Pochválit musím i hudbu od tria Nekonečno, která by rozhodně měla vyjít samostatně jako soundtrack, zasloužila by si to. ()
Galerie (19)
Zajímavosti (7)
- Po premiéře napsal Josef Skružný podle vlastního námětu také knihu Milenky starého kriminálníka, ve které místo ilustrací byly použity filmové fotografie. Samostatně vznikla také divadelní hra. (NinadeL)
- Jedná se o poslední němý film Vlasty Buriana. Zároveň se jedná o jeho čtvrtý film a první, ve kterém si zahrál dvojroli. (SeanBean)
Reklama