Volha
Režie:
Jan PachlScénář:
Jan PachlKamera:
Marek JandaHudba:
Michal PavlíčekHrají:
Kryštof Hádek, Klára Melíšková, Martin Pechlát, Tomáš Jeřábek, Aňa Geislerová, Kristína Svarinská, Bohumil Klepl, Stanislav Majer, Lukáš Příkazký, Aneta Krejčíková, Roman Polák, Jiří Lábus (více)Obsahy(1)
Jsou zlaté osmdesátky, období spartakiády. Pekárek je šťastný, přes sovětské vojáky šmelí s barevnými televizory a konečně mu do auta nastoupí i Karel Gott. Standa je „king“. Netuší ale, že si udělal mocného nepřítele. Vidina zájezdu na mistrovství ve Vídni je najednou pryč. Protistátní činnost produkčního Horáčka se sice odehrává mimo Pekárkovo zorné pole, ale Standa už je nebezpečně blízko. (Česká televize)
(více)Recenze (45)
Charakter Standa nechává nemocnou matku samotnou na Štědrý den, exilová literatura je pro něj cizím pojmem, a zatím nám neukázal ani pracovní soboty, které byly socialistickým zpestřením. Mámě po výbuchu Černobylu vypadaly vlasy a musela chodit na čištění krve, rakovina prostaty řádí v okolí víc, než je milé. Silný dokument o pravdě, s perfektním obsazením (Jiří Lábus, Filip Menzel aj.) a citem pro detaily (konev na zalévání květin, bílé mřížkové obaly na květináče, malé žluté limonády, hliníkové pouzdro na řízky a třílitrová sklenice okurek na cestu v podpaží. ()
Tak tenhle díl je vesměs klasická Pachlova parodie. Vlastně i ten dramatický závěr docela schodil do koše. Božský Kája potěšil, konečně za něco reálného - dobového. V druhé půlce to začíná docela chávat, Standa už párkrát i přepně do módu, že mu začne i něco docházet, ale v jádru je to furt úplnej dement, i-když už snesitelnější, než třeba v prvním díle. No když pak skočíme v čase, tak stačí namaskovat mladšího z Hádků tak, aby vypadal jako starší z Hádků a máme časový přesun obstarán :) Jinak si nejsem jistej, jestli je správný, když nejsympatičtější postavy jsou STBáci a zarytí komunisti a ty jakože lepší a dobří jsou mnohdy nesnesitelný. ()
"Barevná Saskia, no řekni mámo, kdo tohle má?" Vynikající flashback, o který jsem nikterak nestála, nejen že se královsky bavím u každé části, především se bavím při pohledu na protažené, dotčené držky, které ve své neschopnosti přežívat ve svobodě a demokracii, tvrdí, že takto to nebylo a nostalgicky vzpomínají na svoji komunistickou, svazáckou, pionýrskou, jiskřičkovou verzi. P.S. : Jinak na barevnou Saskii koukáme rádi dosud, Kalendárium je fajn. ()
Moje pocity se při sledování téhle dávno zapomenuté a nyní znovuobjevené reality show z přelomu sedmdesátek a osmdesátek pohybují na škále od depky k euforii a zpět. Peklo nejsou ty druhý, peklo jsme my. P.S.: Karlovy procítěné písně v ruštině se Olze Špátové do toho velkodokumentu o mistrovi kdysi bůhvíproč nevešly… Volha nezapomněla, to je fajn. ()
Čtvrté epizodě jsem se rozhodl pořádně nahvězdit, protože jsem se u ní opravdu skvěle bavil a dokonce se mě zmocnil pocit (který mě u českých seriálů příliš často nepřepadá)- mrzí mě, že bude tato záležitost příštím dílem končit. Standa "Volha" Pekárek je zmrd par excellence a znovu musím vyzdvihnout, jakým způsobem ho ztvárňuje Kryštof Hádek. Jeho výkon je radost sledovat. Jak už jsem psal, naše rodina nebyla perzekuovaná ani protežovaná, takže dětství jsem měl pohodové, přesto si návrat vlády jedné strany nepřeji ani náhodou, protože si bohatě vystačím s tím, čím nás v posledních letech otravují pro změnu zase pravicové "demokracie". Pomalu ale jistě se zřejmě blíží doba, kdy bude svoboda slova umožněna bez rozdílu všem, kdo půjdou s davem, zatímco ostatní budou muset držet hubu, pokud se budou chtít vyhnout šikaně a veřejnému lynči. Ani tentokrát mě nepotěšil Robert Mikluš (nějak s ním holt nejsem kompatibilní), zato mě velice pobavilo maskování obličeje Karla Gotta. Hned jsem si vzpomněl na epizodu Simpsonových, kde byl v průběhu úvodních titulků Bart nahý, ale jeho skupinu měkkých, zvonkovitých výrůstků přesto nikdo nezahlédl. Jo, jo, bavil jsem se a fakt je mi líto, že už šlo o předposlední díl. / Poučení: Nezvracej na sochy politiků, kteří jsou zrovna v kurzu. Nebo klidně zvracej, ale počítej s teplým bonzem. ()
Galerie (52)
Zajímavosti (1)
- Stanislav Pekárek (Kryštof Hádek) se své slovenské manželce několikrát vysmívá, že stále mluví svou „čobolštinou“, ale toto slovo vychází ze slavné filmové hlášky majora Terazkyho (Pavel Landovský) ve filmu Černí baroni (1992): „Čo bolo, to bolo, terazky jsem majorom,“ který ale vznikl až v roce 1992. (Pimburger)
Reklama