Režie:
Jan PachlScénář:
Jan PachlKamera:
Marek JandaHudba:
Michal PavlíčekHrají:
Kryštof Hádek, Tomáš Jeřábek, Aňa Geislerová, Klára Melíšková, Stanislav Majer, Eliška Křenková, Jiří Lábus, Jiří Dvořák, Bohumil Klepl, Martin Pechlát (více)VOD (1)
Epizody(5)
-
FOXTERIÉRY (E01)
-
HULIZA (E02)
-
TEL-EVÍZE (E03)
-
MAESTRO (E04)
-
BALBA (E05)
Obsahy(1)
Standa Pekárek má v životě tři přání: řídit volhu, jezdit pro redakci humoru a lidové zábavy a vozit Goťáka. Pětidílná minisérie Volha je adaptace stejnojmenného románu Karla Hynie napsaná neobyčejným, bizarním a přesně odposlechnutým jazykem. Lze ji vnímat jako svéráznou historii Československé televize s řadou neuvěřitelných, i když reálných „historek z natáčení“. Současně je však portrétem svého hlavního hrdiny – omezeného egocentrika, který vyniká ve vymýšlení drobných podvodů a triků – jak si nakrást benzín, zfalšovat počet ujetých kilometrů, podvést manželku, zbavit se konkurence. Logicky se pak stává rovněž spolupracovníkem StB (s krycím jménem Volha), který bez jakýchkoliv výčitek svědomí donáší na všechny své spolupracovníky a pasažéry. (Česká televize)
(více)Videa (3)
Recenze (249)
Naprosto parádní a do detailu vyňuňaná retrosatira z doby ne tak dávno minulé, která se ovšem zase kvapem blíží a zajíždí zpět do starých osvědčených kolejí. A tak dříve potracení nostalgicky či hořce vzpomínají, později potracení a revisionistickou historií řádně zmanipulovaní rozumbradáčsky rozporují, že takhle to v Mumulendu přeci nikdy nebylo, přičemž kvičí, že je to děsná blbost a nuda, no a šosáčtí pamrdi s pravítky v prdelích se zděšeně křižují, jak je to odporně vulgární, protože tam zaznělo asi tisíckrát „voe“, čtyřikrát „kurva“ a jednou „pičo vyjebaná“, a takhle se přeci nemluvilo a neprcalo ani za komunistů! Ne, drazí bigotní soudruzi, pirátská mládeži a jiná neomarxistická verbeži, mluvilo, prcalo a mnohé vyobrazené patocharaktery jsou až mrazivě přesné. Vždyť je konečně musíte velice dobře znát ze zrcadla nebo ze svého současného nejbližšího okolí. Na hloupé, pokřivené a bezpáteřní bonzácké zkurvence, popřípadě karieristické či pozornostní kurvy, bedlivě střežící korektnost současných komerčně importovaných patoideologií kolektivního myšlení ve jménu světlých zítřků, by měli pomalu začít vydávat živnosťáky, a stará dobrá hysterická společenská ostrakizace či kokotporátně podporovaná ekonomická likvidace těch odporných dezolátních živlů (čti „závadně smýšlejících nepřátel strany, lidu a Evropské Utopie“) pomocí asociálních sítí a majoritních stranických masmédií už zdaleka nestačí! Tudíž se závislé soudnictví pomalu plně podřizuje minoritním, avšak agresivně šířeným „společenským“ doktrínám domněle majoritního proletariátu, té jediné spravedlivé revoluční masy „jižvzhůrupsancůtétozemě“, policie se pozvolna transformuje zpět na státní bezpečnost, jiné názory, byť mnohdy naprosto relevantní a podložené, začínají být kriminalizovány, a mlčící většina jako obvykle zase jen sedí na gaučích ve svých maloměstských obývácích a klopí lahváče s tím, že se to určitě zase jednou přežene. Hlavně se do ničeho nezaplést! Kdepak, pokud se nepoučíte z historie a nevytáhnete si hlavy z prdelí, bude hůř, padesátá léta se pomalu vracejí v plné síle a s až mrazivě naprosto stejným modem operandi, kokoti! Vymazlený zábavný a mementivní seroš, zobrazující nedávnou společenskou historii i možnou stádovou budoucnost v ironických kulisách všem režimům věrně sloužícího veřejnoprávního bandity. Seroš skvěle napsaný a do posledního kašpara skvostně zahraný, přičemž malý Hádek jede v roli toho vymatlaného, prospěchářského normalizačního zmrdečka naprosté bomby. Klobouček, voe! ()
"Třesu, šéfe. Třesu." 'Volha' dýchá tak přesnou ukázkou tehdejších poměrů, že už si dlouho nepamatuju, kde bych to tak cítil a 6+ hodin je dost a člověka to baví okamžitě, protože Standa Pekárek není žádnej Mirek Dušín, není to lumen a naopak je to řádnej zmetek (a samozřejmě, je to výkvět, reakce na dobu, člověk si myslí, že když něco není správně, dává mu to do rukou stejné zbraně jako druhé straně - mít děcko s manželkou doma, udělat si děcko s další milenkou z hospody, která pak jde kvůli tomu na potrat a mezitím si na pracovní cestě Pekárek píchá další ženskou... po rozvodu skončí se Slovenkou, kterou si taky vezme a má s ní dvě děti, ale eventuelně ji začne podvádět taky... a vtipný je, že jsem zjistil, že tohle se daří přesně takovým týpkům, co říkají i ženským konstantně "vole", a to nemluvím ani o všech těch blbých Pekárkových vtípcích - Hádkovy tyhle role prostě perfektně sedí, on tou antihrdinskou křivou ambivalencí přímo čiší), co chvíli je tam takovej nějakej malej dialog, který skvěle ukazuje mentalitu doby, poměry a že to bylo "stejně ale jinde". Geislerová jako režisérka s umělejma zubama a plejáda skvělých rolí, některé víc přicmrndávací, některé lepší, sledujeme převážně sedmdesátá léta, ale dostáváme se až na konec osmdesátek. Ale můžete říct, že je to vymazlené, když posloucháte Goťákův German version 'Být stále mlád', při cestě do Rakouska, kde si hoši nakoupí péčko a další kraviny. Pekárek seriálem propluje, jediná nejhorší věc je, že párkrát dostane trochu pěstí a na konci je nazván krysou, ale propluje, během cesty se mu podaří skoro vše, co chce "Tři auta. Kdo tohle má?" Je mu u zadku každej, nikdo ho nezajímá a proto taky končí sám, jako hlídač. Líbí se mi to omílání motivu Švejka, typického českého hrdiny a kam do tohoto schématu zapadá někdo, jako je Standa Pekárek, který sice nekouří a nepije, ale za celý film nemyslí na víc, než na svoje péro, fotbal, na to, co se mu podaří sehnat tím, že se rozhodne někoho udat a "celou dobu nevíte, jestli je fakt tak blbej" (Švejk), ale ve výsledku mu ten život vyjde. ()
Konečně seriál, který neukazuje normalizaci jako cukrkandlové mámení, kde se normálním lidem žilo dobře a jen trochu to znepříjemňovali komunisti. Standa Pekárek je zlý hajzl, který dokáže lidem kolem sebe zavařit. Až na to, že je tupý jak podštok a často to ani nedělá záměrně. Je to chlápek s nulovou empatií, inteligencí trabantu a rozhledem jednooké žížaly. Nemá téměř žádné vlastnosti kromě toho, že se chce mít co nejlíp, jezdit autem se slavnými lidmi, souložit se vším, co se hne a sem tam zajít na fotbal. Jeho tupost je tak ohromující, že on nejenže nechápe, ale ani nevnímá svět kolem sebe. Nejde mu o žádné vznešené, ale ani o zavrženíhodné cíle, on prostě chce žít v poklidu s co možná nejvíce výdobytky, které se nabízejí (lhostejno zda legální či nelegální cestou). ____ Nedochází mu do důsledků, co to znamená donášet Stb (i když ji sem tam využije pro svou osobní ubohou pomstychtivost). Často ale někoho práskne nevědomky, protože nechápe, o co jde. Takový člověk by podobně přežíval v každém režimu a zjevně by mu bylo úplně jedno, jaký ten režim zrovna je, jen když by mohl mít své výhodičky. Výmluvná je v tomhle směru závěrečná scéna se zvoněním klíči v listopadu 89, kdy se Standa tak nějak přidá a opět mu nedochází, co se děje a jak ironické je, že zrovna on stojí pod balkonem Melantrichu a cinká klíči. _____ Seriál je na české poměry neobvyklý počin, nebojí se ukázat, co je nepříjemné a mnohým proti srsti, protože tuhle dobu pamatují a možná nechtějí vzpomínat, jak se tehdy sami chovali. Připomíná dobu normalizační marnosti i šedou atmosféru, kde se dalo unikat povětšinou jen v soukromí (chlast, divoké večírky, sex, koníčky), ale jinak, pokud se člověk nechtěl nebo nedokázal zcela vzepřít (disidenti), musel sklopit hlavu a krok (šílené schůze ROH o ničem). Mizérie společnosti, která pronikla i do jejích zdánlivě nedůležitých členů. …. Perfektně se vyvedlo využití archivních záběrů a jejich efektní zapojení do děje. Skvělou práci odvedli rekvizitáři, kdy sehnal naprosto odpovídající dobové oblečení, nábytek, zařízení, plakáty. … prostě všechno. _______LEHKÉ SPOILERY: Kryštof Hádek jako řidič Standa je ukázkově tupý a často i slizký, ze začátku trochu klukovský, ale pak už jen odporný namustrovaný tupoun a misogyn. Takový hloupý Honza v reálu. Ostatní herci předvádějí sice jednoduché charakteristiky svých postav (ostatně, tak už byly napsané – zkratka vzhledem k množství postav), ale vystihnou je na malé ploše bravúrně (vrcholem je štěk Evy Holubové coby otrávené šičky). Skvělá byla i chytrá, ale odměřená a někdy nepříjemná režisérka Geislerové, jemný režisér Bohumila Klepla, který se nejdřív snaží trochu vzepřít, ale pak už jen poslouchá, rázná až agresivní servírka Kláry Melíškové, kterou věk a nemoc postupně zklidňuje, nebo – vlastně nenápadně hlavní postava seriálu – produkční Tomáše Jeřábka, což je zjevně slušný člověk, který není bez chyby, chápe svoji situaci zbabělce, nemá odvahu (z jednoznačně pochopitelných důvodů) vystoupit veřejně proti, tak dělá jen sem tam malé disidentské činy a vykupuje je malými ústupky – aby mu tahle dvoukolejná strategie v závěru dvojím způsobem podrazila nohy. Zatímco Standa Pekárek se rychle přizpůsobí a zůstává v ČT, v instituci, jejíž sílu a význam nikdy nepochopil, jako její strážce. Drsně ironický konec. SHRNUTÍ: Už jsme dospělí, tak teď mi popravdě vyprávěj, jaké to tenkrát bylo. () (méně) (více)
Ještě ráno po zhlédnutí posledního dílu těchto Osudů nedobrého bonzáka Pekárka za české normalizace si mohu hlavu ukroutit nad tím, jak je možné, že cos tak úžasně cynického (ve smyslu cynismu dle definice Sira Humphreyeho), a to vč. půvabného dějinného zúčtování s jedinou sympatickou postavou seriálu posledním dílu, v ČT vůbec prošlo, neb s ohledem na zprávy z denního tisku by jeden řekl, že zrovna v jejím případě jde o instituci, kde pro Pekárky není pomalu kam flusnout. Samozřejmě to, že všichni máme svého bonzáka platilo, platí a asi i platit bude bez ohledu na aktuální režim, přičemž zrovna nyní se mi taktéž zdá, že osoby přezvědné se po letech probouzejí ze zimního spánku. Tak jsem zvědav, jestli se ještě za pár let vůbec dočkáme reprízy. Ačkoliv jelikož Pekárek je od „P“, možná to úplně beznadějné není. ()
Tak se celej třesu, abych voe napsal recenzi na tuto sérku šéfe. Standa Pekárek je ultimátní dement, kterých po světě chodí opravdu hafo. Je ale nutné mít takovéto individum jako hlavní postavu a funguje to? No za mě moc ne. Dobu jsem nezažil, tak nevim, jestli to takhle opravdu chodilo, jestli to, tak to byla bída. Opět je ale otázka, jestli to funguje i filmařsky? Za mě opět příliš ne. Pachl je zvláštní režisér. Už u druhé série Pachla se uchyloval k tomu, že bruslil na tenkém lede mezi dramatem a parodií na něj. Podobně je to i tady. Karikaturní scény s tragickými vtipy s "chcáním klouzačky" střídá dobové drama s vypořádáním se politických názorů. Hádek se v hlavní roli snaží, postupem času dodá Pekárkovi i nějaký lidský rozměr ale obecně ty postavy jsou napsané tak divně voe. Komunistická parta STBáku je za mě nejlepší dvojka, kdežto zapřísáhli antikomunisti jsou absolutně nesnesitelní. Jestli byl toto tvůrčí záměr, tak nevím no... ()
Galerie (297)
Zajímavosti (34)
- Jiří Dvořák (Labský) si příslušníka STB v menší roli zahrál už o několik let dříve ve filmu Osmy (2014). (Skarface)
- V závěrečných titulcích je jako Stavný z OPBH uveden Jiří Bálek, správně má být Jiří Bábek. (JSy)
- Jiří Dvořák hraje ve Volze důstojníka Státní bezpečnosti – před kamerou se ani jednou neobjevil bez brýlí s tmavými skly. (Česká televize)
Reklama