Režie:
Peter KosminskyKamera:
Richard GreatrexHudba:
Debbie WisemanHrají:
Ioan Gruffudd, Damian Lewis, Matthew Macfadyen, Cal MacAninch, Will Adamsdale, Tom Ward, Predrag Bjelac, Jodhi May, Branka Katič, David Hart, Enis Bešlagić (více)Obsahy(1)
V Bosně roku 1992, zasažené naplno válečným konfliktem, působí v rámci mezinárodních sil UNPROFOR i britská jednotka se svými obrněnými trasportéry zvanými Warriors. Jejich úkolem je dohlížet na situaci a nezasahovat do bojů mezi znepřátelenými etniky. Jak však lze nezasahovat, když vám před očima zabíjejí nevinné lidi, rabují a vypalují domy a pokud se dostanete příliš blízko válečné vřavy stáváte se i vy terčem kulek a granátů? A jak se vyrovnáte s tím vším utrpením, jež jste zažili po návratu domů?
Jedenáctkrát oceněný britský TV film, ukazující válku naprosto bez příkras. Genocida, masakry nevinných, nesmyslné rozkazy o nevměšování a pocity vojáků, kteří jsou denně přímo uprostřed tohoto pekla. (s.Predseda)
(více)Recenze (185)
Tohle si vynutilo můj čas, protože tam hraje Damian Lewis a taky, že se jedná o Bosnu, celá bývalá Jugoslávie není tak daleko od nás, a tuto válku jsme vnímali v televizi jako děti. Rozhodně tento film jde cítit autentičnosti a díky němu se mi rozvinul přehled o této občanské válce. ()
Kdysi jsem viděla zkrácenou verzi, která u nás běžela v TV. Ovšem teď, když jsem viděla film v plné délce, nemůžu jinak, než přidat jednu hvězdičku. Velice mrazivý a syrový snímek o válce a bezmoci britských vojáků, kteří pod vlajkou UN čelí zvěrstvům během války v Bosně, aniž by mohli výrazněji pomoci. Vedle autentického ladění filmu nadchne toto britské televizní dílo i skvělými hereckými výkony Damiana Lewise, Ioana Gruffudda či Matthewa MacFadyena. ()
Bomba! Co Vám mám povídat...Válečníci sice nemají takřka tři hodiny, jako zde píší. Nebo jsem teda viděl jinou (dvouhodinovou) verzi, ale stačilo mi to k tomu, abych si dokázal udělat obrázek. Je to něco v tom smyslu jako Země někoho. Jenže ze strany vojáků OSN. Možná by kdekomu mohla vadit jistá šablonovitost, nebo fakt, že každá z malých epizod skončí stejně špatně a to nepočítám samotný konec. Jenže celková autentičnost je v tom filmu strašně cejtit. Vojáci OSN to tam tehdá absolutně posrali. Nedivím se, že v Chorvatsku je dosavadní problém s EU. Ty národy si tam vždycyk žili po sobě a vždycky si problémy vyřizovali podle sebe. Tady je vidět, že když se někdo někomu sere do písečku, tak to stojí za hovno. Dělá to celá EU, Amerika, OSN a Rusáci stejně tak. Ale menší národy stejně ostrouhaj a bude podle těch větších, včetně nás. O EU bych tu mohl povídat celé hodiny. Stačí se podívat do Chorvatska. Pamatuju ty časy, kdy se po silnicích prodávaly domácí sýry, domácí travarica....kde to je teď ? V prdeli, kvůli Evropský unii. Oni o ně zájem nemají. Vždycky tam žili podle svýho a vždycky jim to k radosti stačilo. To, že tam přišli během jejich osobní války vojáci OSN, tomu vůbec nijak nepomohli. Ještě z těch hrůz vojáci OSN zmagořili a zabíjeli doma ze šílenství. Tenhle film Vám to bez problémů a na tvrdo ukáže. Je dobře, že alespoň někdo těmto organizacím problémy dělá. Když to národ nedokáže. Takhle se to ukáže širšímu publiku a ono si časem uvědomí, kde jsou...když už v tý prdeli dávno dřepět nebudou. ()
Na podzim roku 1992 se britské oddíly zapojují do mírové mise OSN v Bosně. Jejich úkolem je .... co vlastně? Hlavně nezasahovat. „ Když se začne střílet, musíme být neutrální. Nepomáháme při etnických čistkách“. Takže jen dohlížejí, takové jsou rozkazy, jenže na každém kroku se dostávají do situací, kdy je jejich zásah nezbytný. Ale rozkazy jsou rozkazy. Modré přilby tedy přihlíží rabování, vypalování domů, vyhánění obyvatel, střílení do civilistů. Nemají ani mandát k převezení malých dětí do bezpečí „ Jak zní rozkaz? Čekat až je zabijou? Tak nám pošlete pytle.“ Situace, kdy polovojenská banda se samopaly vyhání dva bezmocné starce z jejich rozpadajícího se domku a jen díky zásahu vojáka OSN nejsou odvlečeni, pouze jim zastřelí psa, by se dala brát jako ojedinělý úspěch. Kdyby ovšem druhý den neležela stařenka vedle psa a muž nevisel umučený na domě. Film ukazuje válku takovou jaká je, bez zbytečného patosu, bez příkras. Po filmu „ Hotel Rwanda“ jsem si myslela, že už se mnou nic nedokáže tak otřást. Spletla jsem se „Warriours“ byl pro mě ještě hrůznější zážitek, možná i proto, že místo, kde se vše odehrálo je i mnohem blíž. ()
,,NEMĚLI BYSTE CÍTIT VINU. NEMŮŽEME BÝT VŠUDE“...... /// Mise pro otrlé a důkaz, že Peter Kosminsky se pro točení dramat s britskými vojáky narodil. Další parádní lidský drama a hrůznej příklad nesmyslnosti OSN, a hluboce zakořeněný lidský zrůdnosti. V kontextu všeho zní opravdu název ,,WARRIORS“ náramně absurdně. Jako celá mise. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jsem hrdej na svou činnost v UNPROFOR. 2.) Libuju si v masových hrobech. 3.) Thx za titule ,,Charlie“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ *** ()
Téměř psychologický film o britských vojácích vyslaných do Bosny jen jako pozorovatelů, kteří nesmí zasahovat do etnických bojů, pouze pomáhat raněným a jen v přímém ohrožení vlastního života zasáhnout. Velmi realistický pohled na události, které byly skutečně děsivé a já nelenila a podívala se kvůli tomu i na některé dokumenty z té doby, abych si to jen potvrdila. Druhá polovina filmu byla opravdu zdrcující nejen z mého pohledu, ale když jsem si představila, jak psychicky náročné to muselo být pro britské vojáky, být v takových situacích opravdu neutrální. A jejich následný návrat domů s jejich vnitřními pocity beznaděje mě doslova emocionálně rozhodil. Všechno podtrženo velmi dobrými výkony mých tří hereckých favoritů, počínaje Damianem Lewisem (ve filmu zasnoubený s Emmou), Mathewem McFadyenem a Ioanem Gruffudem. ()
Bezchybný, tak trochu psychologický válečný film. Vše se obejde bez zbytečného střílení, mírná nizkorozpočtovost se projevuje spíše kladně. Jedinné co mi scházelo, bylo zasvěcení do balkánského konfliktu. (viděna zkrácená verze z ČT) 80% ()
Vojáci, kteří se účastnili mírových jednotek za války v Jugoslávii to neměli lehké a ani po návratu domů si nepomohli. Jejich hodnoty byly někde úplně jinde. Film je naprosto realisticky ztvárněný a za to si zaslouží plné hodnocení! Jinak otázka nakonec, pro ty co tvrdí, že náboženství dělá lidi i svět lepšími. Opravdu si myslíte, že by nebylo bez boha na světě lépe? ()
Sledujeme skupinu britských vojáků, kteří byli vysláni na misi OSN do Bosny, kde působí jako neutrální složky. Nesmí zasahovat pouze přihlížejí. Jak přízančné pro tenhle svět. I my jenom příhlížíme a doupouštíme, aby se něco podobného opakovalo. Nad vším si jenom myjeme ruce. Celý film je pro mě o to závažnější, že se odehrává v blízké minulosti a tak blízko našcih hranic. I na našich rukách je kousek té bosenské krve. Ale hlavně, že jsem na to dohlíželi. Pilát Pontský by z nás měl radost. ()
Už když jsem viděl Hotel Rwanda, říkal jsem si, jakej smysl vlastně Unprofor má. Musí to stát hromadu peněz a efekt je v konečným důsledku stejnej, jako kdyby tam tihle vojáci nebyli. U Warriors je to stejný případ, jen se konflikt neodehrává někde v daleké bezejmenné části světa, ale kousek od nás. Jako ateista nikdy nepochopím, že se lidi mezi sebou dokážou zabíjet kvůli rozdílné víře. U filmu mně z toho bylo dost na blití hlavně v momentech, kdy film připomene, že byly brutálně vražděny i děti. ()
Nemám co vytknout, syrová podívaná při které mě vařila krev, jednoznačně 5 hvězdičkové hodnocení... Viděna 118 min verze... ()
Jednou jsem psal námět na docela slušnou válečnou podívanou, chtěl sem to postavit na citech a emocích a myslel sem, že se mi to celkem povedlo. Ale pak jsem shlédl Válečníky. Všechny prostiválečné nálady mého já tenhle film jenom podtrhl. Surovost a nevyumělkovanost záběrů, naprosto dokonalý scénář který dává naprosto zapomenout na nějaký náznak až kýčovyté emotivnosti. Díky Bohu že se tohle nedostalo do rukou amíků, neb sice by možná přihodili kupu úžasných efektíků, ale to hlavní by pohřbili. Lidskost, opravdovost a reálnost celého děje. Nenašel jsem jedinou chybu, jediný moment díky němuž bych musel zvažovat svoje hodnocení a pokud by bylo možný dát víc než 5 hvězdiček, tohle by byl jeden z mála filmů kde bych neváhal. Zkrátka pokud nemáte zálusk pouze na mega výpravnou podívanou a jde vám spíš o psychologický podtext válečných filmů, pak můžu jedině doporučit. Válka je svinstvo a tahle myšlenka je v každé větě a v každém dilaogu. Absolutní top dámy a pánové! ()
Až nepříjemně realistické. ()
Trefně cynický název velmi dobře vystihuje evropskou politiku neutrálního nezasahování. Film ji zase vystihuje velmi věcně, dokumentární přínos je také to hlavní, co Válečníci dokáží nabídnout. To ovšem dokáží i články Matyáše Zrna. Jako film, kde fungují nějaké postavy nebo dramatické linky, je to jedna velká (předvídatelná) katastrofa se zoufalým pokusem o závěrečnou katarzi. Koukal jsem vůbec na to samé, co ostatní? (viděl jsem 175min. verzi) ()
Veľmi kvalitný dvojdielny tv film, ktorý veľmi reálne ukazuje vojnu a situáciu bývalej Juhoslávii. Na film sa pozeráme z pohľadu modrých prilieb (šmolkovia - ako ich volali) a ku cti tvorcom slúžil fakt, že sa zbytočne nesnažili o nereálne akčné scény a sledovanosť za každú cenu. Skutočne si dali záležať a divák má naozaj nevtieravý pocit, že takto nejako to v skutočnosti vyzeralo. Vadili mi iba dve veci. Scéna, v ktorej "šmolkovia" trápne pomáhajú nosiť tašky moslimom a nastupovať do autobusu a tradičná seriálova rozťahanosť. Šikovným strihom by sa film dal určite skrátiť aj o 30 min. bez toho, aby sa čo i len trošku ubralo z kvality. Vznikol by tak určite veľmi kvalitný, u mňa možno aj päťhviezdičkový film, ktorý by tým pádom nebol dvojdielny, ale určite kompaktnejší. Aj bez toho sa však film môže smelo radiť k tomu najlepšiemu, čo na tému vojna v Juhoslávií vzniklo. 80%. ()
Film dobře ukazuje, jak to neměli jednoduché mírové sly OSN, během války v Bosně. Znazorňuje zvěrstva Chorvatů i Srbů na Muslimech - Bosňacích, kteři v dané oblasti žili po generace společně. Dobře vyprofilované postavy. ()
Na tomhle televizním snímku si cením toho, jak silně působí i přes určitou nízkorozpočtovost. Není zde moc efektních krvavých a válečných scén. Film působí spíše skrze psychiky hlavním postav. Při shlédnutí jsem si uvědomil jaké peklo se dělo z humny a na sklonku 20. století. Něco takového jako by vůbec nepatřilo do Evropy devadesátých let 20. století. A přesto se to stalo. Genocidy, masové vraždy…Hodnota lidského života devalvovala. Těžko se tomu dá věřit. ()
Velitel základny UN k nově příchozím: ,, Vojáci! Uvidíte šílené věci, ale nebudete smět zasahovat ! Jsme pozorovatelská mise, nemáme mandát k zasahování do etnických čistek. Střílet můžete pouze tehdy, pokud budete sami v nebezpečí. Pokud porušíte pravidla, můžete zde zemřít. Domorodci nepoužívají luky a šípy ! Mějte na paměti, že vaše APC vás neochrání proti RPG. '' - Tak jsem Válečníky konečně viděl v plné verzi. Věděl jsem do čeho jdu a stejně jsem byl nasranej. Tyhle pozorovatelské mise OSN už nejednou sloužily JEN k následnému dokumentování válečných zločinů a někdy i neskutečného barbarství na civilním obyvatelstvu a teď nemluvím jen o Bosně. Opravdu v šoku jsem sledoval jak kvůli rodící ženě uprostřed válečné vřavy vyjíždí několik obrněných transportérů, aby však nechali na pospas ženy a děti prchající z domovů před muslimy jejich palbě... Ta frustrace britských vojáků, kteří k tomuto museli nečině přihlížet obzvláště když druhý den tím samým místem jeli znova a viděli masakry... musela být strašná. Voják nevoják, výcvik nevýcvik, na tohle nemůže být připravena žádná psychika normálního člověka - v tomto případě mladých kluků. Stejně jako po každé válce i oni nakonec byli oběťi vydané napospas zlým snům a nočním můrám, při kterých se stále vracely vzpomínky na viděná zvěrstva... Medaile a pochvala za profesionálně odvedenou práci byla každému z nich asi jen hodně slabou náplastí na traumata z mise. Já osobně se divím, že se vůbec něco takového tam mohlo v devadesátých létech stát... Ale Balkán není Evropa a na to je stále třeba myslet! --- Ve filmu uvidíme řadu známých tváří jako např. ,,Hornblowera'' Iona Gruffuda nebo Damiana Lewise. Bedlivému divákovi mohla architektura a vůbec celé prostředí připadat nebalkánsky a má pravdu. Snímek se totiž točil u nás. Warriors jsou na televizní film sakra dobře zpracovaným (a z hlediska etnického konfliktu i vyváženým) válečným filmem. Co mi vadilo, byl fakt, že se ,,civilní'' komparz shlukující se kolem APC dost často culil (zejména děti) ačkoliv šlo často o velmi vypjaté situace, kdy civilisté žádali po UNPROFOR vojácích odvezení z míst, kde na ně po příchodu Srbů čekala jen smrt. 4 hvězdy. * * * * ()
Veľká chyba OSN, že vkročili do Juhoslávie, tamojšie etniká a národy si svoje problémy vždy riešili sami. Na druhú stranu, bez Tita to už nebolo tak jednoduché. Film pekne rozpitváva psychológiu vojakov ako v rôznych bojových situáciách tak aj v čase mieru v bezpečí domova. Nie je ľahké sa s prežitými hrôzami vyrovnať, hlavne keď im na niečí príkaz nemohli zabrániť, o to bola celá situácia ešte náročnejšia. Scénka s dieťaťom bez hlavy v matkinom náručí bola silná káva, to som ešte dlho predýchaval. Obsahovú stránku filmu nekomentujem, na to si musí každý urobiť názor sám. Záverom len, že ide o extra výživnú porciu vojnovej drámy veľmi dobre a realisticky natočenej. 85/100 ()
Pomalé a devastujúce. Niečo na štýl Shake Hands with the Devil. Žiadne napínavé spielbergovské šok terapie so satisfakciou na záver - len brodenie sa mŕtvolami, všadeprítomná bezmocnosť a postupný psychický rozklad, sprvu tvrdých mladých chlapov. Po troch hodinách tejto depresie sa cítite, jak keby vám niekto dal facku cez celú hlavu. No a nakoľko máme dobu revizionizmu, keby toho masochizmu bolo málo, skočte po filme ešte na internet a prečítajte si, že to bolo vlastne celé správne. Alebo že sa to nestalo. Vy slniečkarskí vlastizradcovia! ()