Režie:
Eitan AnnerScénář:
Eitan AnnerKamera:
Moshe MishaliHudba:
Jonathan Bar-GioraObsahy(1)
V současném Jeruzalémě, městě stále více ovládaném náboženským fanatismem, se mladá nevěřící žena Naomi snaží najít útočiště před vyčerpávajícím životem koncertní klavíristky. Naomi, která už má po krk přehnaných očekávání svých rodičů a kolegů v Tel Avivu, hledá anonymitu a samotu ve starobylém městě. Ačkoli původně chtěla zůstat sama, brzy naváže dvě nečekaná přátelství – jedno s hudebně nadaným ultraortodoxním chlapcem, který žije v jejím domě, a druhé s Fabriziem, charizmatickým italským mnichem a varhaníkem. I když Naomi díky těmto vztahům znovu objeví svou lásku k hudbě i smysl života, stane se také terčem útoků v nové komunitě. Tváří v tvář narůstající izolaci a násilí se Naomi musí naučit, jak využít hudbu k překonání vysokých náboženských bariér. (Cinemax)
(více)Recenze (7)
No teda, že jsou někteří ortodoxní Židé ta hrozní? A že existuje i nevraživost mezi Židy a křesťany Takže nejsou jen romská ghetta nebo arabské čtvrti, tento film ukazuje, jak se ve skutečnosti v Jeruzalému střetávají náboženské proudy a jak se mezi nimi mele holka ateistka. Mimochodem moc pěkný film, takový plíživý thriller, fakt mi otevřel oči. Skvělé obsazení, gradace napětí, dějové zvraty, to vše podkreslené skvělou různorodou klavírní hudbou. Ale pořád platí, že strachu se musíme postavit. ()
Další poodhalení toho jak se to vlastně má v izraelské společnosti. Film umí skvěle stupňovat tísňovou atsmoféru a dokumentární (netřaslavou) kamerou navazuje realistický pocity páně diváka. Musím říct, že scéna s kočkou nebyla příjemná a o hlavní hrdinku jsem postupně začínal mít strach. Námět filmu je jen další důkaz, že naboženství a je jedno jaký plodí nejvíc fanatiků na metr čtvereční, tolik nenávisti a netolerance v sobě žádná další "skupina" nemá, možná až na fašouny. Docela solidně zmražoval atsmoféru i hudební doprovod. Nenápadné, ale povedené. ()
Velice zajímavý snímek z prostředí ortodoxních židů neortodoxně obnažující, že každé náboženství, každá víra, každá ideologie, když se z ní vytratí cit a smysl pro úměru, škodí, ba může i vraždit. Natočí-li to o sobě národ tak krutě právě z tohoto důvodu zkoušený - klobouk dolů. ()
Zaráža ma fakt, že v Izraeli majú ľudia námietky proti ultraortodoxným Židom, čoby fanatikom. Áno, ani mne sa nepáčili skutky, čo sa vo filme stali. Ale ak sa vás nezastane vaša "zasľúbená Zem", teda štát Izrael, a sám natočí takýto kritický film, je to smutné. Ja ako kresťan som v podtexte vnímal kritiku náboženstva ako takého (predstavený katolíckeho kláštora sa do ničoho nechce pliesť). Takýchto filmov sa v poslednom čase objavuje čoraz viac. ()
Taktéž jsem o něčem takovém neměl tušení, tedy mně film i z dokumentárního hlediska obohatil. Nemají to snadné, nevěřící ženy v Jeruzalémě a to se to ze začátku zdálo vcelku idylické, téměř. S postupem času ale napětí roste, chvíle klidu Naomi zažívá snad jen v klášteře s Fabriziem, jenže to je právě velký problém pro ostatní. Navíc, ani klášter a Fabrizio v nejtěžších chvílích vlastně nepomůže, i když by pravděpodobně chtěl. Teror graduje v nepříjemné scéně s kočkou, po níž se vše rozhodne. Tiché srdce je silná kritika dnešního Izraele, především tedy náboženské zaslepenosti... 75% ()
Silný a pôsobivý príbeh so súčasného Izraela. Otázka viery je v tejto krajine stále téma č.1 a fanatikov, ktorý doháňaju druhých pre ich iné vierovyznanie až na pokraj života a smrti sa vždy nájde stále dosť a preto je potrebné podobné príbehy rozprávať. ()
Pekný príbeh z prostredia Jeruzalema. Obyčajný život a jeho ťažkosti. Stále pekné. ()
Reklama