Režie:
Jim JarmuschScénář:
Jim JarmuschKamera:
Robby MüllerHudba:
RZAHrají:
Forest Whitaker, John Tormey, Cliff Gorman, Dennis Liu, Richard Portnow, Tricia Vessey, Henry Silva, Frank Adonis, Victor Argo, Gano Grills, Chuck Jeffreys (více)Obsahy(1)
Nelítostný k protivníkovi, laskavý k dětem a zvířatům. Ghost Dog (Forest Whitaker) je nájemný vrah řídící se kodexem japonských samurajů. Svůj ledový klid ztratí v okamžiku, kdy mu mafiáni jako varování zahubí jeho milované holuby. A to nelze nechat bez pomsty... Král nezávislého filmu Jim Jarmusch pojal žánr gangsterky po svém a na konci 90. let přišel s dnes už kultovním snímkem, svěže kombinujícím východní filozofii, mafii a hip hopový soundtrack od RZA, člena legendárního Wu-Tang Clanu. Zenový ale zároveň zábavný film z podsvětí velkoměsta. (Aerofilms)
(více)Recenze (607)
Svébytný postmoderní mišmaš s mnoha typickými jarmuschovskými absurditkami pozvedá na úroveň hypnotického zážitku totálně stylová muzika rappera RZA a jeho Wu-Tang Clanu a neuvěřitelná pohybová elegance Whitakerova zavalitého těla. V době premiéry byli někteří Jarmuschovi fanoušci včetně mé maličkosti možná trochu zklamaní, že se nedočkali dalšího Dead Mana, připadalo nám, že cool stylizace tentokrát dostala přednost před filosofickými hloubkami; s odstupem času se ale zdá, že Ghost Dog i tak stárne víc než důstojně. — This ain't no ancient culture here, mister. –Sometimes it is. ()
V kontextu Jarmuschovy tvorby celkem zvláštní úkrok stranou, ale ne nepovedený. Přestárlá partička mafiánů je opravdu k popukání, i když na vás mávají pistolemi. ()
Jedna z pouček na zdi pana Naošiga tvrdí: "Záležitosti velkého významu je nutno brát s nadhledem." Mistr Ittei odpověděl: "Záležitosti malého významu je nutno brát vážně." Citáty z Jamamotovy filozofické sbírky Hagakure se táhnou jako pevná niť celým filmem a jsou leitmotivem nejen samotného snímku, ale i Jarmuschovy tvorby obecně. Nájemný vrah ve službách místní mafie, černoch, jenž se řídí samurajským kodexem cti a osaměle žije na střeše jedné z výškových budov, kde chová holuby. Hlavní postava, jakkoliv na první pohled absurdní, je ve výsledku daleko opravdovější než většina ostatního světa a lidí kolem ní (i díky hereckému výkonu Foresta Whitakera, který dodává svému stínovému zabijákovi obrovský vnitřní rozměr). Jeho nejlepším přítelem je francouzský zmrzlinář, se kterým si sice intuitivně rozumějí, ale navzájem neovládají jazyk toho druhého – neustále se navracející Jarmuschovo téma jazykové bariéry, která však dorozumění nebrání. Jarmusch karikuje chod mafiánských rodin, když obecná klišé v jejich zobrazování užívá záměrně ad absurdum. Po formální stránce jsou Dogovy noční jízdy zobrazeny podobně jako v Noci na Zemi, je zde přítomna také významná role náhody (s níž Jim pracuje pravidelně). Přestože se Jarmusch zdánlivě vrací do linie předchozích snímků před Mrtvým mužem, témata obsažená v Dead Manovi však intertextuálně propojuje do současnosti. Ghost Dog má styčné tématické prvky nejen v přímém odkazu v podobě Garyho Farmera („Nobodyho“). Jasně viditelná paralela zde existuje mezi zastřelením jednoho z posledních černých medvědů lovci a vyhlazováním Indiánů, Ghost Dog podobně jako Nobody stojí vyčleněně na pomezí starých a nových časů a je představitelem kultury, jejíž duchovní hodnoty už v dnešní době prakticky neexistují. Symbol, jenž nosí Ghost na krku, jsou ptáci uzavření v kruhu, což vyjadřuje cyklickou povahu přírody, jež se projevuje v závěru Mrtvého muže „návratem“ do mořského lůna. A nakonec, motiv alegorické cesty za smrtí je přítomný i zde, neboť: „Každý den bez výjimky by se dotyčný měl považovat za mrtvého. To je podstatou cesty samuraje.“ Typický autorský rukopis, který mám na tomto tvůrci tak rád, prozrazuje např. scéna, kdy Ghost Doga krmícího v parku holuby ze zvědavosti osloví holčička jménem Pearline (jež v závěru snímku nese naději do budoucna). Nechat takto své postavy jen tak si sednout v parku, a povídat si o svých zálibách, umí jen Jarmusch. Závěrečný nesmyslný anti-souboj mezi Ghost Dogem a Louiem záměrně popírá veškerá pravidla přestřelek díky absurditě důvodu a neozbrojenosti Ghosta. Müllerova kamera je opět fascinující, soundtrack RZA v hip-hopovém stylu ve svých čistě instrumentálních částech s dotykem východních melodií výborně dokresluje jednotlivé scény. Vrcholný Jarmuschův film (společně s Mrtvým mužem) předkládá své filozofické myšlenky velmi nenápadně, o to déle ale rezonují. ()
All assassins live beyond the law... only one follows the code. Monotóní, statický, ale výborný film. Život stokilového čeného samuraje stojí a padá s podřadným italským mafiánem, kterému Ghost Dog dluží život. Ghost Dog žije na střeše s holuby, řídí se Hagakurou a zabíjí pro taliány lidi. Jediným jeho kamarádem je prodavač zmrzliny, který mluví jenom francouzsky. Bohužel musel přijít čas, kdy začne být pro taliány nepohodlný... "Live by the code, die by the code" ()
Milá parodie mafie, výborná nadsázka samurajských činů. Jinak než v nadsázce bychom je totiž nepochopili. ()
Nejdřív mi tempo celého filmu přišlo snad až moc pozvolné a musím přiznat, že chvíli trvalo, než si mě získal. Ale když už to udělal, udělal to úplně - nezapomenutelná atmosféra, která nejde z hlavy, způsob vyprávění, určitý druh klidu... důstojnost hodná přítomnosti smrti i vtípky, absurdity a kouzelné hlášky hodné života... ( Nebo naopak? ;-) ) ()
Ghost Dog mě v podstatě zklamal. Asi jsem opět udělal tu chybu, že jsem čekal hodně. Bohužel pomocí dlouhých záběrů na Ghost Doga jedoucího v autě za kolovrátkového hopového rytmu mě atmosféra nepohltila. Fajn odkazy na pohádky, různé pohledy na setkání služebníka a pána, prolínání textovými záběry se zajímavým textem, ale k obecnému nadšení se přidat nedokážu, šlo to tak trochu mimo mě. Slabých 60% zachraňuje celkem charismatický Forest Whitaker, občas trefné hlášky, semtam vychytávka v přestřelce (kéž by jich bylo více), či originální smrti gangstera a černý humor (pohádky, zmrzlinový kamarád, rasismus atd.). Plakát navíc avizuje, že se bude též mlátit rukama a sekat mečem. To raději nikdo nečekejte. Film mohl být alespoň o deset minut kratší a nic by se nestalo, přesto stojí určitě za vidění. ()
No nemilujte ho, Jimyho, keď tvorí takéto filmy... Zážitok nemerateľný hviezdami, tu akákoľvek intelektuálna analýza neprichádza do úvahy. Ghost Dog je živý organizmus a keď ho rozpitvete na kúsky, neuvidíte jeho podstatu. Funguje ako celok, vdýchne gangstra, vydychuje samuraja a jeho srdce bije v hiphop rytme RZA... ()
Jemná režie. Nic se nikam netlačí. Já tam teda vidím tolik urputné snahy o výrazné scény, až mi to oči a smysly krájí jak Samuraj sushi. Pokecy se zmrzlinářem jsou u mě na hranici trapnosti kolikrát, ale koukám, že někomu to přijde poeticky krásné. Co člověk to chuť. Vždyť jo. Ale že se film vleče jak smrad po fazolích, to mi už nikdo nerozmluví. Jeden z nepřeceňovanějších filmů Jima Jarmusche. Slabé tři. ()
Výtečná černá komedie která nestále překvapuje lacinými detaily. Za zmínku stojí skvělá atmosféra stylu "klid před bouří" a zvuková kulisa. ()
Velmi zvláštní film. Skvělý Forest Whitaker, který představuje "černošského samuraje", místo meče má pistole, a s ničím a nimým se nepáře. Řídí se samurajským kodexem, který mu přikazuje sloužit tomu, kdo mu v mládí zachránil život. Tento někdo ale pracuje pro mafii, takže špinavou práci nechavájí na něm. Až do chvíle, kdy na jejich přání zabije jednoho z "rodiny".... Jediné co mně na filmu zklamalo, byla právě ta mafiánská rodina -- jejich základna mi přišla spíše jako domov důchodců :) ()
Vynikající! Na filmu mě opravdu dostala jeho atmosféra, ledový klid Whitakera a skloubení tradičního japonského samurai učení s moderním hip hopem (kterýžto jako samotnou hudbu zrovna nemusím...) a celkovým životním stylem. A samozřejmě holubi... ()
Atmosféra v Ghost Dog: The way of the samurai by se dala krájet snad jen mistrně ukutou katanou z dob největší slávy japonských mistrů meče. Mistrně zahraný tajmené blackguy v podání Foresta Whitakera. Ghost Dog zaujímá přední místo v mé filmotéce... ()
Zvláštní poklidný film, kde samotář Forest Whitaker jde po cestě tichého samuraje. Pro mně naprosto nečekaný film s nečekaným obsazením. Zajímavý film. ()
No nevím... Zdlouhavý rádobyhlubokomyslný film o ničem, který vás neustále zatěžuje samurajskými poučkami, které jsou ale spíše otravné, než mystické a v kontextu film ani nikam neposunují ani ho nevylepšují. Postavy jsou sice sympatické a i prostředí mafie je vykresleno pěkně, ale pokládám si otázku - proč to všechno? Co mi ten film dal? Odpověď je, že asi nic. Příběh se skládá z toho že sympatický afroameričan si pouští v autě někdy příjemnou někdy nepříjemnou hudbu a potom vystřílí celý gang, načež se sám nechá odrovnat. Tečka, konec, hotovo. Ach jo. ()
Tedy nevím, co mám na tomto filmu obdivovat. Určitě ne pomateného zloděje aut s mizerným společenským životem a špatným hudebním vkusem, který má zálibu v japonské literatuře a tuctu úžasných mouder. Tahle novodobá podoba samuraje mi vážně nesedla. Nejprve myšlenku, poté styl, prosím. Film má navíc strašně utahané tempo a nevídím v něm špetku originality či nějakého přínosu. Co naopak musím ocenit, jsou dialogy mezi hlavní postavou a zmrzlinářem. Ale celkově bohužel dost zklamání... ()
Slabé dve hviezdičky. Veľmi slabé, na hrane jednej. Nudný film. Nepodarený film. Zlý film. Počas celého zážitku som si želal nech to skončí. Pár prestreliek, pár hlášok pár dobrých nápadov. Ale to zaberá tak 5-10 minút filmu. Zvyšných vyšše 100 minút je otrava. 30% a totálne nepochopenie vysokého hodnotenia. ()
Stara dobra klubovkova narezarna. Super herci, poutavy pribeh a myslenky. Jen na patecni vecer asi trochu delsi a nudnejsi.. "..neni to projev neucty.. " ()
Kdyz si cistis zuby a netece voda, nedivej se tomu na kloub. ()
Tím, že jsem to viděla až teď mi přišel ten film lehce vyčpělej, ale Forest Whitaker byl jako samurajskej rapper, co rád holuby, naprosto boží :-) Hodně originální počin :-) ()
Reklama