Režie:
Vojtěch JasnýKamera:
Jaroslav KučeraHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Jan Werich, Emília Vášáryová, Vlastimil Brodský, Jiří Sovák, Vladimír Menšík, Jiřina Bohdalová, Karel Effa, Vlasta Chramostová, Alena Kreuzmannová (více)Obsahy(1)
Jan Werich a Vlastimil Brodský v magické pohádce o tom, co bylo i nebylo, ale zejména o tom, co by mělo být. Dnes již legendární český film Až přijde kocour režiséra Vojtěcha Jasného z roku 1963, v němž hlavní dvojroli nenapodobitelným způsobem ztvárnil Jan Werich, je moderní pohádkou pro dospělé. Její děj se odehrává v malém městečku, které jakoby samo bylo z pohádkové říše. Přijíždí sem kouzelník s krásnou dívkou Dianou a kouzelným kocourem. Kocour má na očích brýle a když mu je někdo sejme, lidé se pod jeho pohledem zbarví podle svých charakterů a skutků. Lháři a farizejové zfialovějí, zloději zešedivějí, nevěrnice a nevěrníci zežloutnou – a zamilovaní zčervenají jako vlčí mák. Je jasné, že kocoura mají rádi jen ti poslední. A samozřejmě – děti...
Jan Werich měl v šedesátých letech žalostně málo hereckých příležitostí. O to s větší chutí si v „Kocourovi" zahrál role kouzelníka i vypravěče. Společně s Vojtěchem Jasným se podílel i na dialozích. Film byl oceněn mimo jiné Zvláštní cenou poroty na MFF v Cannes. Vojtěch Jasný dostal také v roce 1963 Trilobit za režii, Jaroslav Kučera za kameru a Svatopluk Havelka za hudbu.
(Česká televize)
Recenze (216)
Film sice pěkný, milý, zajímavý. Dětem se líbil. Má dobré herecké obsazení a výkony (Brodský, Menšík, Bohdalová...). Ale bohužel se zde až příliš jasně a nesmazatelně podepsal režim a doba ve které byl film natáčen. Toto poznamenání bohužel neplatí automaticky u všech filmů, některým se to vyhlo (A´t žijí duchové...), ale u některých je zase poznamenání a zásah doby o to větší a markantnější a to je bohužel hlavně asi tento film. Ještě že tam zasahuje a situaci zachraňuje v zajímavé dvojroli p. Werich. ()
I když je to krátký film celkem se plouží ale to je snad jediné negativum. Musíte se nějak připravit víc na umělecké dílo té doby a hledat v každém momentě nějakou myšlenku ohledně lidí. Samozřejmě že by se tu dalo hrát na temnější notu ale kámo je to film ze socialismu a je i dost pro děti. Každopádně Werich je samozřejmě záruka kvality a samotný nápad je dost zajímavý. Na to jak je to starý film tak tu pracují s barvami lépe než když v dnešních sci-fi filmech není vidět nic. Fajn film pro zamyšlení nad sebou samým/samou. 7,5/10 ()
Ale ten Telč je božský! ()
Podobné filmy moc nemusím, ale tady jsem díky laskavému, ale lehce rýpavému Werichovu komentování fakt bavil. Vypustit ty barevné fantasmagorie, bylo by to ještě lepší. ()
Ostře kritický zrak kočičí ! ()
lehce přeceněno ()
Zajímavá alegorie, která za socialismu platila asi na 100%, dnes už jen na 80%, ale lidé jsou stále stejní. Jan Werich je výborný, jeho monology jsou vlastně jedním vrcholem filmu, druhým to pro mě jsou scény se Sovákem, který zde hraje krásně. Silnou složkou je i fajn hudba a pěkné exteriéry města Telče. Jediné, co mě trochu vadilo, byly zdlouhavé scény, ve kterých tančili různí barevní. To bylo jako z nějakého muzikálu. Škoda, ale stále slušné 4*. ()
film jsme viděl jako malé děcko a vůbec mne nazaujal, nechápal jsem ho. Nedávno jsem se jen tak na zkoušku podíval znova a musím smeknout. Snová poetika filmu mne úplně dostala. Vyžíval jsem se v každém obarzu a jen nasával a nasával. ()
V dnešní době neobstojí. Utahané a nudné - vychvalované výpravné pasáže jsem protrpěl. I ten Werich mě nudil nudně vyprávěnou pohádkou a jazykomalebnými eskapádami. ()
No, vizuálně je to chvílemi docela zajímavé. Nicméně je to "podobenství" tak na úrovni Jeníčka a Mařenky. Je to všechno tak přímočaré a prvoplánové, že bych to skoro označila za prostinké. ()
Úžasný film, který určitě stojí za shlédnutí. (Můj oblíbený) ;) ()
No jo, kocour s brejličkama, jak bych mohla zapomenout. A taky na komentujícího Jana Wericha. Možná je snímek na dnešní poměry už trochu tuze žvýkatelný, ale zachraňuje ho zdařilý scénář a slušné herecké výkony. Prostě pořád je to hezký film. 80% ()
Poetická kravina, nebudu mít slitování ani kvůli oblíbeným hercům. Nevím jak ,,tehdy´´, ale dnes to nefunguje a Jasný je nejpřeceňovanější režisér v našem rybníčku… ()
Werichova levičácky-intelektuální polomoudra příliš nemusím. Vašáryová k sežrání. Černé divadlo bude pro generaci vyrostlou na virtuální realitě asi sotva pochopitelné, ale ve své době bylo dechberoucí. Že někoho pásma barevných obrazů iritují, to celkem chápu. Dnes je jednodušší vzát si extázi nebo rovnou něco silnějšího. Hudba naopak velmi dobrá a nikdo mi to nevezme. Dal bych dva body, ale jeden přidávám za to, že nikoho nenapadlo do filmu zaintegrovat hýkání a vřeštění Strýčka Jedličky. ()
Určitě nemůžu snímku upřít, že by Jasný nepůsobil umělecky, od kamery, skvělé hudby, Werichovy moudrosti a slovního dialektu společného všemu hereckému ansáblu, ale jako celek z toho hraji všemi barvami a nevím, co si o tom mám pomyslet. Všichni dobří rodáci mají časově-dějovou linii. Tady mě to schází. Nakonec je z toho snad jen taková romantická báseň. Ale pěkná. ()
Reklama