Režie:
James KentKamera:
Franz LustigHudba:
Martin PhippsHrají:
Keira Knightley, Alexander Skarsgård, Jason Clarke, Fionn O'Shea, Kate Phillips, Martin Compston, Alexander Scheer, Anna Schimrigk, Jack Laskey (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Poválečné Německo v roce 1946. Rachael Morgan (Keira Knightley) přijíždí do ruin rozbombardovaného Hamburku, aby se setkala se svým manželem Lewisem (Jason Clarke), britským plukovníkem, který je pověřen obnovou zničeného města, v němž stále vládne chaos a beznaděj. Ve chvíli kdy se vydají do svého nového domova, Rachael je nepříjemně překvapena nečekaným rozhodnutím, které Lewis udělal – dům budou sdílet s jeho předchozím německým vlastníkem Stefanem Lubertem (Alexander Skarsgård) a jeho dospívající dcerou Fredou (Flora Thiemann). Rachael ztratila během války syna při německých náletech na Londýn, a tak vnímá soužití s nedávným nepřítelem jako nemyslitelné. Mezi ní a Stefanem vzniká silné napětí. Když zjistí, že i on utrpěl během války velkou osobní ztrátu, začíná se její postoj měnit. A povinnostmi zaneprázdněný Lewis až příliš pozdě zjistí, že její původní odmítání a zármutek vystřídaly vášeň a zrada. (Cinemart)
(více)Videa (9)
Recenze (143)
The Aftermath má především výborné kulisy s výraznou českou stopou, které skvělým způsobem navodí patřičnou dobovou atmosféru poválečných měsíců a nálad v Hamburku. Avšak to ostatní zas tak skvělé není. Je to dáno především lacinou a bolestně předvídatelnou dějovou linií, která je velmi neobratně naroubována do ulic rozbombardovaného města. Snímek se sice rovněž může pochlubit solidními hereckými výkony ústředního tria s mimikrami Keiry Knightley, Alexandera Skarsgårda a Jasona Clarka, ovšem ani ti tento stokrát omílaný příběhový koncept nezachrání. Škoda. „Pain was uniquely one's own, and undiminished by a democracy of suffering.“ ()
Film je natočený podľa rovnomenného románu britského spisovateľa Rhidiana Brooka a je spracovaný podľa skutočnej udalosti, ide o rodinnú históriu spisovateľa. Jeho starému otcovi plukovníkovi Walterovi Brookovi bol v Hamburgu pridelený rekviračný dom a on sa rozhodol, že ho bude obývať spoločne s majiteľmi. To bolo na tú dobu neslýchané gesto (víťaz a porazený). A tak od roku 1946 až do 1951 ho spoločne užívali. Hlavnou myšlienkou filmu je jeho zhodnotenie, že za týždeň na mesto Hamburg spojenci zhodili viac bômb, ako dopadlo na Londýn za celú vojnu. Pri bombardovaní Británie dňa 2.7.1942 odhodená bomba pred návratom do Nemecka zabila plukovníkovi syna Michaela a dňa 27.7.1943 pri bombardovaní Hamburgu a následnom požiari zomrela manželka majiteľa domu architekta Luberta, takže na oboch stranách je dosť tragickej minulosti. Vojna je vojna, ale tí, čo prežili musia žiť ďalej. Ale ako? Dôsledky devastácie nie sú len na budovách a vybavení ale aj na psychikách ľudí. Koľko zlomených osudov v tomto období vychádza najavo. Koľko preživších hľadalo svojich blízkych. Ale hlavnou ideou nie je zmieriť sa so všetkým trápením ale naučiť sa ho prekonávať a žiť s ním. Tento film nie je pre každého, nakoľko romantické predstavy síce prechádzajú telom, srdcom ale hlava nakoniec dáva úplne iné podnety. A preto nie každý musí tento film pochopiť. ()
,,Francouzi si vzali víno, Američané území a co máme my? Ruiny...'' --- Nádherný film. Velmi uvěřitelný. Film o traumatech z války a o nových začátcích točený v kulisách poválečného Hamburku. Ačkoliv to během války v Německu schytala co se týče náletů skoro všechny německá města kde byl nějaký průmysl, Hamburk byl vyjímkou. V roce 1943 se RAF rozhodla Němcům předvést co byla biblická Gomora... V rámci operace Gommorah 10 dní bombardovala nebohé město s historickými většinou dřevěnými domy často ze středověku kontejnery s fosforem. Výsledkem bylo totální vypálení 20 km2 města a desetitisíce mrtvých. Byla to rázná válečná odpověď od RAF Němcům na prvotní barbarské bombardování civilních čtvrtí britských měst... Němci byli po náletu opravdu otřeseni. Ještě dlouho po válce z kilometrů ruin a hromad cihel vytahovali lidé ohořelé mrtvoly původních obyvatel hanzovního města...Sem, do těchto kulis přijíždí za svým mužem, který je plukovníkem britské armády a správce britské okupační zóny jeho manželka. Těší se, že budou spolu sami v nějakém domě po vystěhovaných nenáviděných Němcích. Vše je ale jinak. Děj je velmi předvídatelný. Divák hned vytuší co se stalo, proč ta nenávist Rachel ke všem Němcům. A také vytuší i to co se že se to dále bude dít mezi obyvateli starého sídla. Předvídatelnost ale nevadí, protože alespoň si pak člověk může užít jednotlivé postavy a jejich hraní.Vše bylo dokonalé, dům, ruiny města, atmosféra... A nejdokonalejší na tom všem byla Keira. Ona je fakt NÁDHERNÁ. A jestli se do něčeho typově hodí tak jsou to tyhle filmy. Navíc ta její britská english... V dnešní době má spousta jedinců jak čtu na internetu problém identifikovat své pohlaví. Netuší zda jsou pohlaví č. 45 nebo 53...Já bych tenhle film pouštěl v nějakých poradnách či zařízeních jedincům co neví jak jsou na tom. A pokud nebudou moci odtrhnout oči od nádherné Keiry, tak jsou prostě chlap. Opět se divím tomu místnímu podhodnocení. Zdá se, že milostný trojúhelník a psychologické drama už také pomalu vychází z módy. Já si ale pošmákl... Dávám za 4 cigarety ze stříbrné tabatěrky s fotkou... * * * * ()
Zraněná srdce je válečná červená knihovna, která není tolik kýčovitá a má dobré herce. Nicméně je zcela předvídatelná a najdete tu snad všechny možné žánrové klišé, což stejně diváci od tohoto typu snímku očekávají. Keira Knightley je tu zase v roli dívenky v tvrdém světě postiženém válkou. Sekunduje ji zde velice dobře vybraný Jason Clark, nicméně nejlepší herecký koncert si užijeme díky Alexanderu Skarsgårdovi (ten um se v jejich rodině zřejmě fakt dědí). Zraněná srdce se odehrávají v kulisách zničeného Hamburku. A tyto kulisy mu sluší. Pokud tedy chcete věnovat pozornost nějaké romantické dobovce, která dobře vypadá a i se v ní stejně dobře hraje, sáhněte po Zraněném srdci. Není sice výborný, ale dobrý ano. 70% ()
Adaptace románu Rhidiana Brooka, který česky nevyšel. Ale buďme rádi alespoň za ten film a českou stopu v něm. Zatímco plakát láká na tuctové melodrama s Keirou Knightley (s naprosto příšerným českým názvem), výsledný film je důležitá zpráva o osudech lidí v poválečném Hamburku. Není to žádná nudná dějepisná přednáška, ale reálií je tam přesně tolik, aby drama získalo nevšední lidský rozměr. Sošný Alexander Skarsgård skvěle slouží ke katarzi vztahu manželského páru, který byl narušen jedné noci při bombardování Londýna. A díky sdílené bolesti přeživších z bombardování v Třetí říši je možné najít společnou řeč. Závěr The Aftermathu je možná méně epický, než by si směřování filmu zasloužilo, ale o to je lidštější. Za zvláštní pozornost stojí výprava a samozřejmě barrandovské kostýmy. ()
Galerie (47)
Zajímavosti (7)
- Film se natáčel v České republice. Hlavní nádraží v Praze, nástupiště 1 představuje Gleis 6 Hamburg Hbf. Byly použity lokomotivy a vagony z ČD muzea v Lužné. Natáčelo se i v okolí trati 120 Rakovník - Praha. Točilo se také v Ústí nad Labem, na zámku ve Slapech a v areálu rozbouraného cukrovaru v Lenešicích u Loun. (Frontie)
- Točilo se v lednových mrazivých dnech roku 2017. Mráz činil menší potíže herečce Keiře Knightley (Rachael Morgan), která byla oblečena v dobovém poválečném kostýmu. Aby se nenachladila, byl vždy v pohotovosti štáb s čerstvě nahřátou zahřívací lahví. (Eomer1)
- Pro scény, kde je Keira Knightley nahá, použila dublérku. (ČSFD)
Reklama