Režie:
Jaromil JirešKamera:
Jan ČuříkHudba:
Luboš FišerHrají:
Jaroslava Schallerová, Helena Anýžová, Petr Kopřiva, Jiří Prýmek, Martin Wielgus, Jan Klusák, Alena Stojáková, Karel Engel, Libuše Komancová, Eva Olmerová (více)Obsahy(1)
Stejnojmenný básnivý román Vítězslava Nezvala posloužil režiséru Jaromilu Jirešovi k vytvoření jakési surrealistické koláže, v níž se mísí romantické ladění s hrůzostrašnými prvky. Hrdinkou je třináctiletá dívka Valerie (J. Schallerová), která se do svých zhmotnělých představ natolik zaplétá, až přestává rozlišovat mezi skutečnem a halucinacemi. Pitoreskní i děsivé události kolem Valerie se posouvají do roviny sice hrůzostrašného, ale přece jen slastného snění. Postavy se vyznačují silně symbolickým zabarvením, ani jednotlivé dějové motivy nejsou vázány striktní logikou. Sám Nezval kdysi k příběhu uvedl, že jej utkal „z lásky k tajemství starých vyprávěnek, pověr a romantických knih, psaných švabachem, jež se kdysi mihly před mýma očima“. Valerie a týden divů uzavírá experimentující linii v naší kinematografii 60. let. (Česká televize)
(více)Recenze (260)
„Chci si s vámi porozprávět, milé dítě... Jaká máte ňadra.“ Aneb onu lechtivou scénu s úlisným církevníkem si bohužel budu pamatovat asi napořád. Mimochodem se třináctiletou dívkou. A zároveň se stejně tak mladou herečkou! Asi jiná doba...? Ústředních motivů nabízí film hned několik – dospívání, vzpoura vůči institucím či objevování sexuality (a to včetně lesbického a i incestního vztahu). Vizuálně povedené, ale to je asi jediná věc, kterou, tedy vyjma několika zdařilých scén, zde dokáži náležitě ocenit. Ne ne, lyrická dílka nejsou nic pro mě. ()
Je to mů nejoblíbenější český film, pokud se nebudu dlouhosáhle rozepisovat o perfektním výtvarnu, a skvělé atmosféře, vytvořené skvělým podáním nejen kamery, pořád je tu o čem mluvit. Pro některé možná příliš jednoduchá dějová linka, ale při "opravdovém pohledu" (třeba proniknout do duše Valerie) poznáme ve filmu tolik asociací, že se zde můžem lehce ztratit. Pro mě snad nejlépe propracovaný film z hlediska filmové řeči. Několik plánů, které se vzájemně překrývají aniž by se navzájem "rušili", vytváří svět dokonalích iluzí i pravd, které se navzájem podporují. Otevřenost pro vnější svět tak zůstává uzavřeným korytem nápadů, z nichž každý má vlastní příběh. Momentálně mě nenapadá film, který by naskytl tolik možností "vysvětlení" děje. Doporučuji se na film podívat i z pohledu jiných postav, než jen Valerie. Kdo je vlastně záporná a kdo kladná postava? Vše je perfektně rozehrané. Kdo ke hře nepřistoupí aktivně, nikdy jí nedohraje. Opravdu skvost českého filmu. ()
Hrozně divnej film, kterej bych (bez znalosti správné terminologie) pocitově označil za symbolickou avantgardu.. Vůbec netušim, co si o tom mam myslet, což normálně nevidim kladně, ale zrovna u tohohle filmu mám silnej pocit, že je vážně dobrej.. Fakt nevim.. ()
Nevídaný filmový počin světového formátu... Můj údiv a obdiv umocněn faktem, že byl natočen v normalizačním Československu... Výborná práce s kamerou, skvělá výprava a kostýmy... Goth horrorová atmosféra v kombinaci s naivním poetismem, neskrývanou erotikou... Snad v každé scéně napěchováno skrytou symbolikou, jejíž význam mi většinu uniká, což ovšem vůbec nebrání tomu abych si tento skvost vychutnával znovu a znovu... Nevinná mladičká krásná Schallerová v životní roli... Charismatická Anýžová v roli babičky je jí více než rovnocenným partnerem... Současná tristní domácí kinematografie stěží (jestli kdy vůbec) vyprodukuje dílo, byť jen přibližující se, originalitou a odvahou podobné Valerii... Film, který musíte pustit svému psychoanalytikovi... ()
Lehce surrealistické pojetí mi nevadilo, a upíří babička docela ujde.. Jelikož jsem nečetl Nezvalovu předlohu, trochu jsem nepochopil ty naušnice, ale neva. 3/5 Švankmajer je lepší :) ()
Surrealistický crit který dá chápání pořádně zabrat a pak se to s člověkem už jen točí do očí pronikající nevinnost kolemjdoucích kočí... A vyhrát se nedá, stačí trochu fantazie. ()
Valerie rozhodně není obyčejný film. A záleží na vás, jestli máte chuť a trpělivost sledovat spíš obrazy než děj. Neobyčejný nebo divný - já se dnes rozhodl pro neobyčejný. ()
Útok nevědomí.. ()
Česká melancholie na jedno podívání... ()
Je to kousek pro náročného diváka. Nazval bych to umělecký film s hororovými a erotickými prvky. Chvílemi mne to bavilo, ale udržet pozornost se dlouho nedalo. Naštěstí stopáž je přiměřená a děvčata pěkná. ()
Výplod chorého mozku. Je zde prostor i pro lesbičky a pedofilové si také užijí. ()
Na filmu je fascinující, do jaké nálady diváka okamžitě vrhne. Vždy je báječné podívat se na film, který si s atmosférou i mimo plátno dělá doslova co chce. Valerie a týden divů je poetický snímek, který je skládán z malých střípků a okamžiků plných lásky, dokonalosti, nepochopení a smrti. Fakt, že je snímek poetický definuje jeho podstatu samo o sobě: Každý si jej může chápat po svém - stejně tak nemusí. Já se zamilovala do obrazů, do kostýmů, do herců, do atmosféry, do nálady filmu a především do krásné Valerie. ()
Úchylná předloha předpokládá úchylného režiséra, proto je nejspíše výsledek adaptace tak někde v půlce cesty, ale na rok 1970 je to poměrně zajímavý počin. Nabízí se úchylnost Nezvalova námětu více rozpracovat ve třech směrech, 1) pohádkově/hororově - kdyby to natočil Del Toro, vybafnul by na nás "tchoří upír" několikrát za film tak, že by se nám až kousla pumpa. Tímto stylem by to bylo asi divácky nejvděčnější. 2) eroticky - kdyby to natočil řekněme Tinto Brass, pak by fantazie s Jaroslavou Schallerovou v hlavní roli mohly vést k opakovanému uvolnění přetlaku v kalhotech. Takto to asi Jaromil Jireš i myslel, jen to v roce 1970 úplně naprudko nešlo. 3) Opravdové režisérské prase by to ale pojalo násilně a eroticky zároveň - kdyby to natočil třeba Marian Dora, byla by z toho Melancholie Anděla volume 2. Zmateností (nebo surreálností, abych nebyl tak neuctivý) a zařazením hezké hudby tento film tvorbu zrovna tohoto úchylného německého režiséra připomíná, jen výjevy násilí nejdou až za hranice všednosti a nejsou tedy dostatečně intenzivní. Film lze zkouknout klidně s určitým štěstím v odpoledních hodinách na CS filmu a nikomu na tom nepřijde nic divného, takže tento film společnost asi úplně jako úchylné dílo nevnímá. ()
Absolutní srdcovka. I pro mou ženu :) ()
[Literární předloha: Vítězslav Nezval - Valerie a týden divů] Jedno z nejdokonalejších převedení atmosféry knihy na filmové plátno; perfektně zachycená vnitřní poetika a osobitost tohoto díla se symbolickým znázorněním přechodu mladé dívky od dětství do dospělosti. Málokdy je takováto symbióza mezi literární předlohou a filmovým zpracováním k vidění. ()
Kdyby si Vítězslav Nezval a Jára Cimrman udělali víkendoví výlet do Slavonic a během dvoudenního brainstormingu v pokoji hotelu Arkáda na náměstí společně sepsali filmový scénář, tohle je přesně ten film, který by z jejich spolupráce vzešel. Valérie a týden divů je hypnotická, zneklidňující „pohádka“, plná nepatřičně vášnivých polibků a dětské nahoty, která udivuje precizností a důsledností, s jakou byla Nezvalova předloha převedena na filmové plátno. Právě tato ušlechtilá snaha o důslednost za každou cenu je achillovou patou snímku, který v mnoha dialogových pasážích zbytečně ztrácí na síle. Přesto je Valérie a týden divů vynikajícím filmovým počinem. Jaroslava Schallerová je v hlavní roli nezapomenutelná! ()
Složité, ohodnotit objektivně tento film, rozhodl jsem se pouze pro dvě hvězdičky, i přes skutečnost, že jde o kultovní film české kinematografie. Kdybych ho hodnotil v roce 1970 asi bych se rozhodoval mezi 4 až 5 hvězdičkami. Prostě si mě pan režisér Jireš nezískal. Nutno říci, že ani jeho filmy Žert, Křik. Mě příliš nenadchnuly. Co je na filmu nutné pochválit je výtvarné a estetické provedení. I využivání různých symbolů. Obrazově vypadá velmi dobře. Další pro mě vítaným bonusem, které mi pomohlo přežít 73 minut, byli erotické scény, o které ve filmu nebyla nouze, a výrazně mě zaujala milostná scéna lesbická, protože v roce 1970 to nebylo tak volné jako dnes. To platí i pro ukázání, že faráři jsou úchylní a pedofilní. ()
Musím pochválit hlavně skvělé kostýmy a kameru, herecké výkony už tak nenadchnou, ale jako celek to působí velmi dobře a člověka nutí stále udržovat pozornost a hlavně to není tak úplně předvídatelné jako jiné podobné filmy. Hodnocení: 75 % ()
Já mám takový pocit, že vždycky, když se Češi uchýlí k podobným typům filmů, dojde k zajímavé stylizaci na úkor příběhu samotného. Tak se mi zdá, že zkrátka tyto typy kategorií prostě neumíme. Valerie a týden divů je především zajímavým kostýmním, výtvarným a maskérským počinem, to bez debat. Jenže mě náznaky pedofilie a incestu moc nezaujaly. Tím spíše, když nahota a sex se dostává na přetřes víc, než by se to asi hodilo. Samotný námět a možná že i kniha mohou být zajímavé, ale nedokážu to víc posoudit. ()
Ty příbuzenské veletoče tam, to by Cimrman zaplesal. Je to zajímavé, ale ne nutně dobré. Už vzhledem k pedofilně incestní podstatě filmu nemůžu hodnotit lépe. ()
Reklama