Režie:
Jaromil JirešKamera:
Jan ČuříkHudba:
Zdeněk PololáníkHrají:
Josef Somr, Jana Dítětová, Luděk Munzar, Jaroslava Obermaierová, Milan Švrčina, Miloš Rejchrt, Evald Schorm, Věra Křesadlová, Jaromír Hanzlík (více)Obsahy(1)
Tragikomedii podle románu Milana Kundery natočil režisér Jaromil Jireš v roce 1968. Mottem filmu je výrok Jirešův: „Škody spáchané na člověku nelze odstranit jako třeba rozbitou dlažbu, protože lidská srdce mají svou paměť.“ V čase vzniku šlo o jeden z mála filmů, který otevřeně hovořil o deformacích 50. let, jež měly vliv na pokřivení lidských charakterů... Hlavní hrdina Ludvík Jahn představuje oběť, která se ani po letech nedokáže vyrovnat s utrpěnou křivdou. Chce se za ni pomstít, ale nakonec se všechno obrátí proti němu. Po letech se vrací do rodného jihomoravského města. Rozhodne se svést manželku Pavla Zemánka, který mu zničil život. Ve vzpomínkách se vrací do minulosti, kdy ho za pohlednici se žertovným textem vyhodili ze školy, přišel o svoji lásku, léta strávil ve vojenském vězení a v dolech. Když svede Helenu Zemánkovou, zjistí, že její muž už má jinou mladou atraktivní ženu a svoji bývalou manželku ochotně přenechává muži, ke kterému se chová, jako by se nic nestalo. Ludvík nakonec pochopí trapnost situace a nesmyslnost své pomsty. (Česká televize)
(více)Recenze (285)
Velmi hořko-sladký film o jedné letité a nevyřešené křivdě a s trochu neočekávaným koncem. Excelentní Josef Somr ve svých 34 letech už měl obří přehazovačku, kterou si u něj pamatuju vždycky. Ale v tomhle filmu je taky chvíli namaskovaný, má dodělané vlasy, je omlazený tak o 10-15 let, kdy byl na vojně a v dolech. Shodou okolností jsem dnes dal i jeho další film O rodičích a dětech (2007), kde ho omlazovali taky. 85% ()
Nevím, proč se mi film Žert tak dlouho schovával. Jde o velmi zajímavý pohled na dobu dávno minulou. Jeden malý žertík, který dokáže člověku pěkně zamíchat se životem, rozjíždí vlnu následků, které se vymykají lidskému rozumu. Z dnešního pohledu černá komedie, ale mě by docela zajímalo, jestli i v době, kdy běžel film poprvé našimi kiny (1969 – čili už po okupaci), než ho zavřeli do trezoru, vzbuzoval v sále tolik smíchu, který se rozléhal při promítání dnes. Každopádně i přes vtipná místa mi běhal hlavně mráz po zádech z toho, čeho jsou lidi schopni pro své přesvědčení, které nemusí být vždy to správné. Jak dokážou druhým zničit život a kariéru jenom proto, že s nimi názorově nesouhlasí. Hlavně je neskutečný přesah i do dnešních dní, protože lidi jsou na sebe jako psi pořád a spravedlnosti se málokdy dočkáme. A já se jen bojím, co všechno nás ještě čeká. ()
Bylo naprosto logické ponechat z knihy hlavní dějovou linku. Tak vznikl svižný a velmi výmluvný snímek. Je škoda, že nebyl prostor pro dějovou linku s Lucií ()
Tak byl to žert, nebo nebyl? Rozhodně nebyl. I proto patří Kundera mezi mé nejméně oblíbené autory v mém seznamu nejoblíbenějších autorů. Jak lze z lidského zla těžit po desítky let. Zažehnout malou jiskru, která spálí zevnitř každého, kdo se k nám přiblíží. Tento snímek rozhodně řadím k těm povedenějším stejně, jako knihu. Mám-li srovnat dva filmy podle knihy Milana Kundery, které jsem viděla, tedy, "Žert" a "Nesnesitelná lehkost bytí" (na které se velmi podepsala primárně výroba v USA) rozhodně se knize více podobá právě žert, který nám podává skrze 82 minutovou stopáž svědectví o zoufalství jedince, který se chce bouřit proti utlačovatelskému a nelogickému režimu, nicméně ví, že by mu to bylo k ničemu. Jako jednu z nejlepších scén, kterou ve filmu hodnotím je ta, kde Ludvík sedí na vítání občánků během kterého se mu současně promítá jeho veřejný lidový soud o vyloučení z vysoké školy. Nepovažovala jsem za trapný okamžik moment, kdy mu došlo, že s paní Helenou to byl zásadní přešlap, rozuměla jsem jeho zoufalství a celý film je pouze svědectvím o tom, že "jen hlupák může žít s nenávistí", což řekl František Slimáček (Radek Brzobohatý ve filmu "Všichni dobří rodáci"). Každopádně, film mi v některých momentech připomínal "O slavnostech a lidech" což jsem ocenila, i rukopis Jaromila Jireše byl nepřehlédnutelný, určitá poetika, kterou tomu vnesl a která Kunderovi velmi chybí (ač je sám přesvědčený o tom, že ne) mi byla ve filmu velmi příjemná. Jediné co, a velmi mě to mrzí...Josef Somr mi jako Ludvík vůbec nesedl. Ocenila bych někoho, kdo působí mnohem více "věkově neurčitě" a komu bych věřila i určitou naivitu a emoční nevyspělost. ()
Nežil jsem v komunismu, ale takhle absurdně si ho představuju. Asi je to úplně vyvedené do extrému, ale to já posoudit nemůžu. Ten konec je krásně jednoduchý. Až tak, že jsem se v tom snažil najít ještě něco jiného, než jenom vyvrcholení Ludvíkovi bezmocnosti, ale asi to tam vážně není :-). ()
Kundera je stejně nejlepší v knize a nikdy se nedá úplně dokonale převést na plátno, i když tohle je prý jeho osobně nejlepší pokus. Muselo se,asi nutně, vynechat pár zásadních věci z knihy. Ale budovatelský olomocký orloj na začátku je vynikající a alegorický až běda. ()
Na tenhle film jsem si musel nechat patnáctiletý odstup. Teď mu dám o jednu hvězdičku víc, než bych dal předtím. Možná jen proto, že mám o 15 let více zkušeností se ženskejma... ()
Sohlasím s Honzou. Vyznání v kadibudce je opravdu dobrá sranda. ()
Tento film mi dlouhou dobu unikal - nakonec jsme se setkali a já byl velmi potěšen, obsahem (který jsem již znal z románu) a hereckým výkonem Josefa Somra. Bezpáteřní Zemánek (Munzar) je typickým příkladem polistopadového človíčka, který se měl dobře za všech režimů..... ()
Pro mne jeden z nejlepších českých filmů s excelentním hereckým výkonem Josefa Somra... Ve většině filmů mi Somr nikdy moc nesedl... Ale tady jsem se do něj zamilovala! ()
Žert, jakožto výborná kniha, se dal filmově velmi jednoduše pokazit, toto zpracování se ale svou kvalitou knižní předloze vyrovná. ()
V románech Milana Kundery je děj víceméně jenom sledem modelových životních situacích, jež autor interpretuje filosofujícími, psychologizujícími a sociologizujícími esejemi, a právě ty jsou skutečným bohatstvím jeho knih. Ve filmu spisovatel pochopitelně nemohl věnovat tolik prostoru hlubokým verbalizovaným úvahám, neměl-li se snímek stát mnohahodinovým monologem vypravěče. Přesto se scénáristům - tedy Jaromilu Jirešovi a Milanu Kunderovi - dílo zdařilo. Dokázali i prostřednictvím filmového umění uplatnit geniální zkratku, jež je zhutněna především v závěrečné scéně. "Ale tebe jsem přece bít nechtěl," povzdechne si hlavní hrdina Ludvík Jahn při vyústění tragikomického - a mnohem spíše tragického než komického - řetězce událostí, poté co mlátil nevinného ležícího mladíka. Opravdu excelentní - bravurní a snad i neopakovatelný výkon podal Josef Somr. Dokonale ztělesnil cynického, zatrpklého nihilistu; především jeho mimika a polohlasně žlučovitý přednes neměly chybu. Josefa Somra proto dokonce řadím vedle Rudolfa Hrušínského a Radovana Brzobohatého, kteří ve Spalovači mrtvol a Všech dobrých rodácích rovněž využili vynikající texty k hereckému perfekcionismu. ()
Konečně viděna slavná adaptace neméně slavné knihy. Nemůžu ji jentak dostat z hlavy. ()
Schopný snímek, až na způsob podání. Podle mého soudu je jistá část filmu velmi špatně sestřihána. Ovšem celkově je to ke koukání. Mísí se tu scény veselejší se scénami nahánějící husí kůži, zejména ty opěvující komunismus, nebo ty z vojny. Hodnotím jako lehce nadprůměrné dílko. 201109167718/7724++++++++ Souhlas s mým tři roky starým předchozím komentem. *** A PŮL ()
Těžko říct, co ve mě tento film zanechal. Žert životu nakonec vyšel, ale že by to bylo na celý film... Možná v té době mohlo vyprávění působit na lidi jinak. ()
Spolu s Vaculíkovou Sekerou je Kunderův Žert z hlediska společensko-politického sdělení jednoznačně největší a nejdůležitější knihou šedesátých let dvacátého století v československých literárních vodách, o to těžší muselo být tento komplexní a kompozičně složitý román zfilmovat, což se však Jaromilu Jirešovi povedlo více než uspokojivě, přesto si myslím, že kdyby bylo na realizaci filmu více času, financí a dalších faktorů, dalo by se z této vynikající předlohy dostat ještě o něco více. ()
Velice realisticky jsou tam vystižené poměry u "pétépáků" , žádná komedie jako v Černých baronech ... . Takže 5 * a 86 % . ()
Prostě nebudu tvrdit, že je to nadprůměrný film jenom proto, že byl v trezoru. Sterilita je snad ještě šílenější než v knížce a to je opravdu co říct, protože ta se nepovedla hodně. Tady se ještě děj proškrtal o pár věcí, ale hlavní faktory a to "nevtipný, hloupý a divný žert" a "divná pomsta" tam zůstaly. ()
Slibný a poměrně pevně uchopený začátek se velmi nenápadně a pomalu rozplynul v nudné vyprávění bez jasných kontur. 60% ()
Není divu, že film putoval do trezoru. Zcela otevřeně kritizuje socialismus, respektive to, co soudruzi v 50. letech napáchali. Mluví se dokonce o dolech a dalším. Jó, šedesátá léta, to si každý myslel, že cenzura už neplatí a zatím neplatila jen zmýlená. Kundera se ani nepokouší si na něco hrát a jde otevřeně k jádru problému. Celá absurdita pomsty je pak podpořená kombinací politiky a lidové hudby, což je dost výrazný protiklad, pač si neumím představit, jak se vedle krojů a tradic řešily stranické funkce a socialistická odpovědnost. Jsem si dost jistý, že kvalitu filmu zvýšila právě účast samotného spisovatele na scénáři. ()
Reklama