Režie:
Sebastián LelioKamera:
Benjamín EchazarretaHudba:
Matthew HerbertHrají:
Daniela Vega, Aline Küppenheim, Amparo Noguera, Francisco Reyes, Luis Gnecco, Antonia Zegers, Néstor Cantillana, Alejandro Goic, Nicolás Saavedra (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Marina, servírka a zpěvačka, a Orlando, starší muž, se do sebe zamilují a plánují společnou budoucnost. Orlando však náhle onemocní a následně umírá. Coby transžena je Marina nucena bojovat nejen s Orlandovou rodinou, která je přesvědčena, že Marina nese za jeho smrt zodpovědnost, ale i s předsudky svého okolí, jež její sexuální identitu považuje za cosi nenormálního a zvráceného. A především za právo být sama sebou. (Artcam Films)
(více)Videa (4)
Recenze (52)
Na Fantastickú ženu sa dá nazerať dvoma spôsobmi, uhlom pohľadu hlavnej hrdinky, alebo aj pohľadom jej okolia, po smrti milenca väčšinou nepriateľského. Ale ani pri ňom tu nemáme iba jednorozmerné typy, tri dôležitejšie postavy z bývalého Orlandovho života sú stále dostatočne rozdielne. Tlmene rozprávaná dráma sa vyjadruje obrazom a symbolmi, čo je rozhodne lepšie, ako keby sa išlo na prvú signálnu, kedy by bolo posolstvo na prvý pohľad jasné. Ak sa nad všetkým zamyslíme, tak nenávisť voči Marine je zmotivovaná tým, že si začala s rozvedeným mužom s exmanželkou a synom, pričom tí ju nenávidia skrátka iba z tohto konkrétneho dôvodu, ale to, že bývala muž, sa javí ako skvelá zámienka na obhájenie tejto nenávisti, pretože je podporená aj väčšinovým názorom spoločnosti. Vega hrá skvele, má síce neustále rovnaký výraz v tvári a navonok neprejavuje emócie, avšak jej meniace sa pocity, od zdanlivého zmierenia sa so situáciou po obrovský hnev a naopak, z jej hereckého výkonu stále vnímame. ()
Filmová výzva 2018 - Chile. Nečetl jsem si obsah a pořád jsem si říkal, že je něco jinak než obvykle. A buď jsem natvrdlý anebo jsem tak liberální, že nemám předsudky a podvědomě přijímám jakoukoli odlišnost. Jak se věci mají, mi došlo až asi po hodině od začátku a tehdy jsem pochopil, proč se k Marině všichni chovají tak divně nebo hnusně. Částečně zvláštní, částečně zajímavý, hodně intimní, umělecky bravurně zvládnutý a herecky velmi dobře zahraný snímek. Čistě subjektivně bych ale v případě Oscara za nejlepší zahraniční film upřednostnil Nemilované, jenže ruský film Oscara asi hodně dlouho nedostane. Holt politika, nicméně ocenění pro Fantastickou ženu mě nijak neuráží. ()
"Una mujer fantástica" není "Fantastická žena", ale žena jako fantasma, žena jako přelud (i toto slovo se obevilo v českých titulcích). Fantasma je neidentifikovelné, a proto není nikdo schopen správně je pojmenovat. (Ostatně je obtížné i určit, zda je muž či žena, přestože je jen jedna alternativa, stejně jako milující osoba, kurva, umělkyně.) Pro Marinu jsou naopak všichni aktéři z masa a kostí, ona je taková jen u Orlanda. Ale kdo to je - ten Orlando? Děj příběhu několikrát mění směr i cíl, přičemž všechny směry i cíle zůstávají zachovány. Proto také tento film tako oceňuji především z narativní stránky. ()
Výmluvné, kolik je v komentářů potrefených hus, nebo spíš houserů. Nejde jim o film jako takový, ale jako u podobných filmů (všimněte si jich na čsfd v komentářích) cítí se dotčeni, že trans lidi jsou taky lidi a že jim někdo vytýká nesnášenlivost. Chtějí dokázat, že je jim křivděno – chtějí do dokázat tím, že dávají najevo svou transfobie. Nechápu, proč se tedy na takové filmy vůbec dívají (někteří tedy takové filmy odsuzují už z principu, nebo z anotace). Chápu, že se jim nelíbí vidět svět, ve kterém jiní lidé žijí, svět, kde skoro polovina trans lidí má zkušenost se sebevraždou. Zajímalo by mě proč, když dle komentátorů (alias "utlačované většiny") je přeci vše v pohodě… ()
Nenápadný film, který je úderný jako Robert Lewandowski ve vápně. Nebohá pseudo vdova trpí, a proto chlastá a obcuje v nočním baru s cizinci. Naštěstí je naše pseudo vdova nezdolná jako Pepek zvaný námořník a stále si jde za svým cílem, to jest jít na funus. 80% Celosvětový příjem k 23. 4. 2018: $1,944,952 ()
Reklama