Režie:
Neil JordanScénář:
Neil JordanKamera:
Bryan LoftusHudba:
George FentonHrají:
Angela Lansbury, David Warner, Stephen Rea, Sarah Patterson, Susan Porrett, Terence Stamp, Jim Carter, Georgia Slowe, Brian Glover, Graham Crowden (více)Obsahy(1)
Společenství vlků působí povědomě až do okamžiku, kdy si hrdinka obleče červenou kápi, vydá se přes hustý les za babičkou a musí si dávat pozor na vlky. Pak pochyby zmizí a lze si tuto svéráznou variaci na Červenou Karkulku vychutnal se vším všudy. Vztah mladé dívky Rosaleen s její babičkou dalece přesahuje hranice vytyčené pohádkou, stejně jako mluvící vlk není jen místní kuriozitou. Podmanivý film Neila Jordana (Hra na pláč, Snídaně na Plutu) nabízí otevřeně psychoanalytickou hru s jednoduchým pohádkovým příběhem, v níž je všechno podřízeno propracované vizuální stylizaci, netradičnímu vyprávění a především důmyslným dialogům. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (166)
Nechoď holčičko, nechoď do lesa, vlci jsou hladoví a skrývají se v nejrůznějších úkrytech i podobách. Stačí pár kroků z cesty a smrt pro tebe bude vysvobozením. - Pohádky mají ze všech žánrů nejblíže k hororům a Společenstvo vlků tento rozdíl smazává ze všech filmů nejvíc. Poeticky nádherné a s hudbou která řekne více než tisíc slov pohltí každého stejně jako ty nejtemnější lesy. 9/10 ()
Směsice pohádky a hororu dle dnešního chápání, ale stačí si přečíst třeba Pentameron od Giambattisty Basileho, aby bylo jasno, že původní verze pohádek bývaly občas pěkně krvavé. Obrazově je ten film často velmi působivý, a to v polohách lyrických i brutálních. Metafory a podobenství napájené z pramenů erotiky a dekadence ve snovém oparu. ()
Jeden z mála filmov od N.Jordana, ktoré som donedávna nevidel. Úprimne povedané, tešil som sa. Mám rád temné, hororové rozprávky, ale toto ma dosť zaskočilo. Atmosféra temného lesa je to, čo v tomto filme naozaj funguje.To podstatné, príbeh, u mňa nefungoval vôbec. Divné postavy s divným chovaním, bohužiaľ nevedel som sa stotožniť so žiadnou postavou a počas celého filmu som mal zvlášny pocit, že mi to celé v niečom nesedí. Pár dní po zhliadnutí a ja vážne neviem, o čom to vlastne bolo. To sa mi nestáva často. Film 60%. ()
První půlka se mi docela vlekla, pořád tam někdo někomu vyprávěl nějakou historku… Od prvního pohledu mi připadala divná babička - její protagonistka, kterou jsem nemohla z hlavy dostat jako mazanou vyšetřovatelku z To je vražda napsala, zdála se mi až moc babičkovská a fádní. Časem to dospělo ke vskutku netradiční parafrázi na Červenou Karkulku s prvky hororu (vyjíždějící jazyk, zbytek vlasů v hořícím krbu). Takže když se Rosaleen zeptala vlčího muže, proč má tak velké ruce, následovala nevinná odpověď: „To abych tě lépe obejmul“, což ale v daném kontextu působilo mrazivě. S tímle Společenstvím vlků bych zavyla hned. ()
Napoprvé spíše zklamání a bohužel nevím, jestli bude nějaké podruhé. Atmosféra je bezesporu uhrančivá a koncept neokoukaný, ale ten snový a zamotaný narativ mi zkrátka přišel místy křečovitý a až příliš odtažitý. Je to možná báječná škola v aranžmá fikčního a fantastického světa, ale jeho dynamika mě nebavila a příběh mě oproti stejně starému a v lecčems podobnému Nekonečnému příběhu za pačesy nechytil. Ale třeba příště. 65% ()
Galerie (94)
Photo © Carlton International Media
![Společenství vlků - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/925/160925803_f9395e.jpg)
Zajímavosti (6)
- Většina vlků, kteří se ve filmu objeví jsou Belgičťí ovčáci s natřenou srstí. Režisér Jordan prohlásil že na to bylo jednak kvůli omezenému rozpočtu a také kvůli bezpečnosti herců. (mahler)
- Ze sbírky Krvavá komora vybrali tvůrci pro film tři povídky - ("The Company of Wolves", "Wolf-Alice" and "The Werewolf") - které jsou vesměs trochu brutálnější variací na červenou karkulku. (mahler)
- Autorka knižní předlohy Angela Carter spolupracovala s režisérem Neilem Jordanem na scénáři. (mahler)
Reklama