Režie:
Karel KachyňaKamera:
Josef IllíkHudba:
Miloš VacekHrají:
Radovan Lukavský, Jiří Vala, Jiřina Švorcová, Jaroslav Marvan, Vladimír Menšík, Stanislav Remunda, Miloslav Holub, Jiří Holý, Ilja Prachař, Eva Jiroušková (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Rok 1948. Drsná a syrová šumavská příroda je kulisou napínavého příběhu o lidech, kteří se po druhé světové válce stali nekorunovanými králi části našeho pohraničí. Jednotka pohraničníků vedená fanatickým poručíkem Kotem se spolu s novým členem strážmistrem Zemanem snaží zlikvidovat převaděče, kteří výborně znají svůj kraj a převádějí lidi na obě strany hranice... (Filmexport)
(více)Recenze (312)
Komunistický noir. Po filmařské stránce lahůdka: nápaditá, rozpohybovaná kamera, pohrávající si s odrazy ve vodě i na skle, spousta typicky noirových záběrů z podhledu. Osudové ústřední hudební téma. Dokonale dusná atmosféra. Femme fatale z konzumu. Ideologicky zvrácenost samozřejmě. Což neznamená, že jsem si to neužil. ()
Ponuré hororové drama Karla Kachyni, které nastartovalo jeho uměleckou kariéru. Kameraman Josef Illík si záběry vyloženě užívá a mazlí se s nimi, na svou dobu sakra novátorská práce. Hudba Miloše Vacka řádí jako z amerických sci-fi hororů 50. let. Na nějakou ideologii se můžu vykašlat, žádná tam není, takhle to v pohraničí prostě fungovalo. Král Šumavy je spíš dobrodružné drama, ve kterém hlavní roli hraje chlapská odpovědnost. ()
Poutavý film. Na to že je to tak staré, je to opravdu dobře natočené. Karel Kachyňa vytvořit dramatickou a tajemnou atmostféru ve filmech skutečně uměl. Je taky dost dobře, že je film černobilý. Ta černobílost mu právě ještě dodává na působivosti. Celé to působí strašně přesvědčivě. Atmostféra filmu je výborná, za to dávám 4 hvězdy. Je ale pravda, že když jsem se teď nad tím víc zamyslím, ne jenom ta atmostféra je všechno. Chce to pořeba i lepší příběh. A ten mě zde až tolik nezaujmul. A přece jenom, atmostféra neatmostféra je to vpodstatě komoušárna, co záměrně volblbuje diváka. ()
Už si nepamatuji, kdy jsem vlastně naposled Krále Šumavy viděl, dříve v dobách mých středoškolských let jsem ho příliš v oblibě neměl, dokonce jsem se pak na základě něj dlouhodobě vyhýbal válečným filmům. Ironií je, že se to za války vlastně vůbec neodehrává... i když skrze neustálé střílení to mír příliš též nepřipomíná, dobrovolní strážmistři se svým nadřízeným při svých akcích riskují mnohdy vlastní životy stejně jako za války. Asi takhle to v pohraničí mohlo tenkrát vypadat, vyčerpávějící služba na pokraji ohrožení života a rozhodně příčinou nebyli jen v prologu uvádění banderovci. Příběh mimo jiné o tom, kam až fanatismus (také v politice) může zajít... Ač je film často označován za propagandistický, myslím, že dnes již není problém dívat se na obsah i s otevřeným kritickým úsudkem nad chytáním agentů a úprchlíků, kteří prostě pro tehdejší systém znamenali klidně stejné zlo jako ti banderovští diverzanti. Nad filmařským mistrovstvím ze strany Karla Kachyni (ve znamenité spolupráci s kameramanem Illíkem) se asi není třeba zvlášť zastavovat. Budování napětí (často i skrze náznaky beze slova) a atmosféra prostředí "na konci světa" vyznívají ohromně působivě, Radovan Lukavský předvedl coby zásadový poručík Kot jednu ze svých nezapomenutelných hereckých kreací (z něj ten fanatismus i ohromné zanícení zbraněmi přímo dýchá). Výborné zpracování látky, působivá výpověď doby – s odstupem času skvělý zážitek. Zlatý fond československé kinematografie. 90% ()
Další ideologická dokonalost. Zblízka a na tělo popsané osudy lidí, žijících v pohraničí 50. let. Bažiny, ilegální převaděči, zločinní emigranti, kterým se stýská, podivní muzikanti, podivný hřbitov. Naproti tomu neohrožení muži v uniformách, krásná žena na rozcestí, zakázaná láska, to vše podkreslené drsnou přírodou a zablácenými cestami. Nakonec všechno dobře dopadne, ale ne zase tak dobře, aby nezůstala slza v oku. Když si všechen ten balast odmyslíte, stále zbývají skutečné osudy lidí, jejich životní podmínky i spousta otázek, které si kladli a nikdy nedostali odpověď. Proto téměř plné hodnocení. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (28)
- Restaurace, kam chodili vojáci, se nachází na Kvildě, do stejné restaurace chodil pro pivo Vena (Tomáš Holý) ve filmu Za trnkovým keřem (1980). (M.B)
- V únoru 1959 byli filmaři na 1. festivalu československých filmů v Banské Bystrici velmi ostře kritizováni za nedostatečně uvědomělou politickou tvorbu posledních let. Přímou odpovědí na tuto kritiku se měl stát Král Šumavy – film, který o deset měsíců později viděly v kinech více než 4 miliony diváků. (Zdroj: Letní filmová škola)
Reklama