Režie:
Karel KachyňaKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Petr HapkaHrají:
Daniel Douda, Eliška Balzerová, Josef Abrhám, Alena Mihulová, Kateřina Kaira Hrachovcová, Pavel Nový, Barbora Hrzánová, Igor Smržík, Pavel Chalupa (více)Obsahy(1)
V nemocnici na malém městě se odehrávají převážně příběhy dospělých. Nikdo z nich se zrovna nenachází v úspěšném období života, mají porouchané vztahy, nedaří se jim v práci. Hořkost z nich dělá lidi nepříjemné, a tak i třináctiletý uličník dostává kapky od každého, koho potká. Ne neprávem si vyslouží přezdívku Lže a krade, ale podezření na něj padá i ve chvílích, kdy je nevinný. Jenže zrovna tenhle kluk si usmyslí, že udělá radost jedné smutné holce. A protože je 5. prosince, slíbí jí, že do nemocnice přivede Mikuláše. To ovšem znamená, že se musí dostat ven. A pod bystrým zrakem vrchní sestry to nebude nijak snadný úkol. Tenhle souboj s nejistým výsledkem má ale v závěru jedno jisté – všichni jeho aktéři pomalu otvírají oči a jako zázrakem otvírají svá obrněná srdce a prožijí chvíli vzájemného porozumění. (Česká televize)
(více)Recenze (162)
Mladá sestřička, problémový doktor, protivná vrchní sestra a kluk rošťák. Herecký koncert v podání Abrháma, Balzerové a Mihulové, kterým zdatně sekunduje malý Douda. Pod režijním vedením skvělého Karla Kachyni, který divákům daroval krásného Mikuláše. Dívám se, kdykoliv tento film v televizi opakují a vracím se do dětských let ke své babičce a dědovi, vidím velkou mísu s dobrotami pro mě a dědovu čepici, do které mu Mikuláš nadělil jen brambory a uhlí. A já mám radost, že můžu dědovi věnovat něco ze své nadílky, protože on má tak rád sladkosti. Děkuji, pane Kachyňo, za krásný zážitek (a už zase slzím). ()
Nevím proč, ale tenhle film jsem viděl několikrát, ač se mi nikdy moc nelíbil. Především mám s ním spojenou tu tísnivou nemocniční atmosféru..zvláštní.....na západní filmy a seriály odehrávající se v nemocničním prostředí se klidně koukám a nijak špatně na mě nepůsobí, ale jak vidím něco z českého nemocničního prostředí (především něco z minulého století), působí to na mne vždy depresivně...čímpak to asi bude? ()
Citlivé komorní drama z nemocnice na malém městě. Karel Kachňa se uměl vcítit do nejrůznějších lidských problémů, osudů a povah a toto své vidění předat hercům, se kterými pracoval. Josef Abrhám exceluje v roli lékařského opileckého zkrachovalce a Eliška Balzerová coby přísná vrchní sestřička mu bezvadně sekunduje. Nevím, co ještě natočil Daniel Douda, ale tady je v roli zlobivého problémového chlapce úžasný. Film o malých i velkých, ale spíše pro ty velké, čili dospělé diváky. ()
Každoroční trvalka. Karel Kachyňa mohl poslední scénář Jana Procházky (např. Ať žije republika) realizovat až dvacet let po jeho smrti, ale i tak se mu podařilo zachovat původní dobu vzniku (auta sice tvoří dobové favority, ale areál nemocnice jasně evokuje začátek 70. let). Poetická kamera Vladimíra Smutného, melancholická hudba Petra Hapky a především geniální Eliška Balzerová tvoří skvělý divácký zážitek. Pozadu nesmí zůstat ani na dětský věk fantastický Daniel Douda, který byl slibným talentem, ale po natočení tohoto snímku bohužel zmizel neznámo kam. Film byl sice natočen původně pro televizní obrazovku, ale naštěstí na klasický film, protože televizní záznam by v tomto případě sotva vytvořil onen poetický zážitek. ()
Tenhle malý velký film je plný hořkosti i naděje zároveň. Naděje je zde zosobněna Mikulášem, který prostupuje celým filmem jako někdo (něco), co má sílu změnit (snad zlepšit) osudy hlavních postav. Na konci si však můžeme jenom přát a doufat, že se životy všem změní podle jejich přání a dostanou se každý ze své životní krize. Karel Kachyňa zde výborně zachytil onu neopakovatelnou atmosféru zimy, nemocnice a životních peripetií. Film navíc nabídl Josefu Abrhámovi příležitost ke ztvárnění jedné z jeho nejlepších rolí. Jeho lékař je po fyzické i psychické stránce odepsaný člověk, který má pramalou šanci na zlepšení své situace a svou rezignovaností se stále více a více propadá až na dno lidské důstojnosti. I ostatní postavy v příběhu jsou napsány i zahrány bezchybně. Je škoda, že se k tomuto filmu naše televize vrací tak zřídka, dnes se totiž najde jen málo tuzemských snímků, které by dokázaly na člověka tak zapůsobit. 10/10 ()
Galerie (6)
Zajímavosti (6)
- Televizní premiéra filmu se odehrála v roce 1992, do kin se snímek podíval až v roce 1996. (M.B)
- Filmovalo se v Bohnicích. (M.B)
- Jan Procházka společně s režisérem Karlem Kachyňou napsal tento filmový scénář podle vlastní povídky „Lže a krade“ v roce 1969. K jeho realizaci už ale na úsvitu normalizace, kdy Procházkovo jméno figurovalo mezi zakázanými umělci, dojít nemohlo, a tak musel Kachyňa počkat dalších 20 let, než se k tomuto projektu svého dvorního scenáristy mohl vrátit. (Letní filmová škola)
Reklama