Režie:
Karel KachyňaScénář:
Karel KachyňaKamera:
Richard ValentaHudba:
Milan SvobodaHrají:
Lukáš Vaculík, Markéta Hrubešová, Antonín Procházka, Zdeněk Martínek, Miroslav Moravec, Karel Šebesta, Ladislav Lakomý, Bohumila Dolejšová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Příběh lásky, která se zrodila v dobách nenávisti... Podzim 1944. Na Labi u Drážďan kotví česká nákladní loď, naložená tabákem. Pracují na ní dva čeští lodníci, Kája Svorník (L. Vaculík) a Bohouš Kotera (A. Procházka). Oba s vědomím inspektora tajně kradou vzácný tabák, který Bohouš prodává na černém trhu v Praze. Hlavně se ale věnují milostným románkům s německými dívkami, jejichž jména si zapisují do lodního deníku. Kájovi se jednoho dne podaří dostat do postele mladičkou Ulriku (M. Hrubešová). Zpočátku si od krásné zrzky udržuje odstup, stejně jako od ostatních Němek, ale brzy zjistí, že se do bezelstné dívky zamiloval, stejně jako ona do něj. Je však doba války a vyhlídky českého kluka nejsou v jeho novém vztahu zrovna růžové: Ulrika je totiž dcerou velitele zajateckého tábora a také snoubenkou nacistického velitele od letectva… (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (121)
Rozhodně je to milý snímek který chtě nechtě vezme za srdce každého kdo chtěl někdy pro lásku bořit hory....jenom mi trochu vadilo že noční scénky jsou malinko nepřehledné....zato třeba když byl Vaculík na gestapu...to bylo teda dusný."Měls kliku dobytku,ještě chvilku a přiznal by ses!..K čemu?..nic jsem neudělal!..Pche...tady se přizná každej!" ()
Líbí se mi atmosféra snímku, zpracování i herci. Pamatuji si , že v dobách mého mládí a pubertálního období jsem tenhle film vnímal jako velmi erotický, vzhledem k obsazení Markéty Hrubešové a jejímu naturelu, se kterým se ve filmu opravdu nešetří. Za zmínku taky stojí vkusný a kvalitní hudební doprovod, který velmi šikovně dokresluje komorní atmosféru snímku. ()
Oznamuje se láskám vašim je žel film zcela průměrný. Na Kachyňu rozhodně velmi slabý. Přitom vychází z výborně napsané knižní předlohy... Právě knižní předloha je ovšem také kamenem úrazu, protože román (byť v tomhle případě jde spíše jen o novelu) je obvykle materiál pro filmové zpracování příliš obsáhlý a je nutné v něm rozsáhle škrtat a zachovat jen to nejpodstatnější. Co ovšem rozhodně ztratit nesmí, to je atmosféra a také zorný úhel vypravěče... Pokud autor scénáře knižní předlohu takhle razantně neprošktá a nezachová jen to skutečně podstatné, vznikne obvykle dosti únavný a klipovitý sled scén, často pouhých "živých obrazů", řazených za sebou takřka bez ladu a skladu. A přesně to se tu "podařilo". Ba co víc, tvůrci nejen že z předlohy dosti otrocky přebírají i mnohé okrajovější scény a motivy, dokonce mnohé další scény, dialogy a motivy přidávají, což už je úplně nepochopitelné... Nejen že tím děj ještě zahušťují ale navíc jej posouvají citelně jinam... V knize není ani výslech, ani rozhovor s otcem Ulriky, ani prohlídka lodi policií, ani blechy, ani sbírka podvazků, ani dopisy psané Ulrikou do Čech, ani Karlův telegram Ulrice, ani díky tomu informovaní rodiče... Co v knize naopak je, a to velmi silně přítomné, to je napětí, které by bylo možné vyjádřit pojmy "my" a "oni", "naše" a "cizí", v dané situaci vyšponované na maximum válečnými událostmi. Právě tohle činí z jinak vlastně poměrně banálního milostného příběhu v knize skutečné drama (samozřejmě spolu se závěrečným bombardováním). Přesně to ale také tvůrci filmu takřka úplně pominuli. Problém je přitom už v tom, že je film natočen prakticky kompletně v češtině, takže si divák vlastně vůbec neuvědomí že drtivá většina jeho dialogů by měla být pronášena německy. Tahle okolnost je mimochodem i nesmírně důležitá součást rozhovorů mezi Ulrikou a Karlem. Tvůrci filmu ji ovšem nahradili běžným milostným žvatláním s mnoha zdrobnělinami a dalšími krásnými nesmysly, které ovšem v dialozích vedených německy Čechem s rodilou Němkou v žádném případě nemají co dělat... Asi z obavy, aby film nevyzněl jako kritika socialistických poměrů navíc z filmu zmizely i různé "totalitní manýry", jakými je všudypřítomné špickování a z něho plynoucí strach, bdělá domovní důvěrnice, fakt že doma se říká něco jiného než na ulici, že lidé vstupují do různých organizací jen proto aby mohli jakš takš normálně žít, a možná právě proto se do něj naopak dostalo brutální násilí výslechu, protože to přece "Němci" v podobných filmech běžně dělají... Samozřejmě ano, není to úplný propadák, rozhodně neurazí ale také nijak moc nenadchne. Kdyby se to točilo o pár let později a v německo-české koprodukci, možná s jinými herci (v roli Ulriky by byla naprosto skvělá mladičká Julia Jentsch) a rozhodně i za jiné peníze, mohl to být film hodný nějakého toho zlatého lva či medvěda. Takhle je z toho spíše podivně nedotažený pokus, který si všichni pamatují hlavně pro na svou dobu nezvykle explicitní nahotu... Velká škoda... Přitom vyrovnávání se s vlastní bolestnou minulostí, s nacionalismem, s totalitním tlakem, hledaní obecné lidskosti, to všecho je stále velmi aktuální a bolestné... Celkový dojem: 65% Zajímavé komentáře: sportovec, Sfinkter, zelvopyr () (méně) (více)
Film vznikl v těch dávných dobách, kdy u nás bylo běžnou samozřejmostí naprosto přirozené, autenticky působící ztvárnění hlavních i vedlejších rolí bez ohledu na výslednou kvalitu snímku. S příchodem 21. století tento průvodní jev české filmové i televizní tvorby postupně nenápadně vyklízel pole a dnes je jeho občasná přítomnost důvodem k převeliké radosti, hraničící s euforií. Tady se HERECTVÍ potkalo s dobrým scénářem a více než profesionální, citlivou režií … a vznikl nadčasový snímek o mládí, které netouží za cokoli bojovat a umírat - chce jenom žít. O lásce, která přichází zpravidla nečekaně - a neohlíží se na nepříznivé okolnosti. O životě, který si s námi pohrává - a není vždycky fér. ()
Nádherná, zářivá milostná romance v pochmurných, tíživých kulisách druhé světové války. Perfektně vykreslené myšlení a chování obyčejných lidí (zveličování postavení a významu německých oficírů, sex s dočasně ovdovělými paničkami za drobné výpomoci v domácnosti, šmelina, všudypřítomný strach a nedůvěra...), propracované zobrazení vztahů mezi Čechy a Němci, užitečný průvodce životem běžného člověka té doby. Chvílemi trochu těžkopádnější, snad i proto nadbytek nahoty, ale krásně vedené postavy ztvárněné Lukášem Vaculíkem a dokonce i ta v podání Markéty Hrubešové - a to už je tedy vážně co říct. Love story pro mě uvěřitelná, Ulričiny hysteráky přebíjela její inteligence a citovost, Vaculíkův Kája byl krásně hrdý, stál nádherně rovně a pevně na vlastních nohou, řadím ho nikoliv do stejného pytle, ale do malého, skromného pytlíčku s Brzobohatého Františkem z Všichni dobří rodáci. Finále silné, osobně si ho v sobě nosím od doby prvního zhlédnutí filmu, tedy zhruba od roku 1988. Není to Kachyňův nejlepší film, ale potvrzoval v něm opět to, co o něm už dávno všichni věděli, a sice že to byl režisér světového formátu. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (11)
- Režisér Karel Kachyňa měl málo materiálu na natáčení, proto se mohla každá scéna natáčet maximálně třikrát. (M.B)
- Tehdejší Rudé Právo nemohlo přenést přes srdce, že je to film o lásce mezi německou dívkou a českým klukem. Recenze nebyla pozitivní, přestože ve filmu v podstatě žádná velká erotika není - Lukáš Vaculík políbí Markétě koleno, dvakrát proběhnou nazí kvůli blechám, které ji kously, a to je vše. (hippyman)
- Markéta Hrubešová točila tuto scénu již v šestnácti letech a o tom, zda se před kamerou svlékne, rozhodovali její rodiče. Režisér si s nimi sedl, aniž by u toho byla, a probral to s nimi. Oni jí nechtěli bránit. (hippyman)
Reklama