Režie:
Karel KachyňaKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Luboš FišerHrají:
Karel Heřmánek, Rudolf Hrušínský, Jiří Krampol, Lubor Tokoš, Marta Vančurová, Dana Vlková, Marek Valter, Ladislav Potměšil, Oldřich Vlach, Milan Riehs (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Leo Popper tráví s rodinou chvíle pohody v chalupě převozníka Proška na břehu Berounky. Učí se rybařit, pozorují stádo srn a občas se dozvědí leccos důležitého o životě. Po krušných začátcích se Leo stane úspěšným prodejcem vysavačů Elektrolux a může si splnit dávný sen, koupit si rybník plný kaprů. Přestože slavnostní výlov skončí trapasem, protože rybník je prázdný, Leo se nevzdá a zahájí chov vlastních kaprů. Chvíle úspěchů a štěstí však nečekaně přerve příchod nacistů. Když přijde oznámení, že Hugo a Jirka mají jít do transportu, rozhodne se je Leo pořádně vykrmit, aby útrapy přežili. Nejprve se pokusí nachytat ryby, ale když neuspěje, přemluví v zoufalství Proška, aby mu půjčil psa a on mohl ulovit srnce. Za pytláctví je sice trest smrti, ale Leo je odhodlán udělat pro syny, co jen bude možné. (TV Nova)
(více)Recenze (427)
První polovina je spíš taková příjemná hořkosladká komedie, a druhá velmi dojemné drama z války, které nenechá člověka chladným. Heřmánek hraje skvěle a spojení několika povídek Oty Pavla se vydařilo. Film drží pohromadě, nemá hluchá místa a je skutečně moc pěkný. Za mě lepší než Zlatí Úhoři. Moc se mi to líbilo. ()
Můj oblíbený Karel Kachyňa mě ještě nikdy nezklamal. A zde v tomto snímku podle knihy Oty Pavla, zvláště citlivě vyjádřil filmem jak krutá byla doba za okupace pro české obyvatelstvo a zvláště pak pro židy, kteří zde s námi žili. Velmi emociální je zde hudba Luboše Fišera. ()
Krásný český film o neveselých dobách českého národa...k tomu člověk ani nemusí už nic dodávat. Karel Heřmánek tu předvedl naprosto úžasný herecký výkon. ()
Nikdy jsem neměla Karla Heřmánka moc v lásce, ale tady jsem musela změnit názor. Byl vynikající. Krásně se doplňoval s křehkostí Marty Vančurové. Dojemný, nadčasový a velmi lidský příběh. Ota Pavel tam na malé ploše dokázal dát úplně všechno. Vůbec nesklouzává k přílišné sentimentálnosti a patetičnosti. Jedním slovem nádhera. ()
Kachyňova poetika je mi hodně blízká, myslím tím to, jakým způsobem režisér zobrazuje krásný pohled na smutný život (nebo naopak). Tenhle film je toho přesným důkazem. Kontrast mezi bezstarostností a beznadějí mě nenechal chladným, stejně jako životní výkon Karla Heřmánka. 9/10 ()
" Jejich oči se na sebe dívaly dlouho, snad celý věk a co si říkaly, to se nikdo nedoví, protože jsou oba mrtví...a i kdyby žili, nikdo by se to nedověděl, protože oni sami to stejně nevěděli...snad nadávali na psí život, snad na židovský...ale to je všechno snad........" Tahle část, (nádherně odvyprávěná hlasem Luďka Munzara), když se na sebe pes Holan a Karel Heřmánek dívají mě vždycky totálně dostane. A ještě jedna scéna, když se loučí Prošek (Rudolf Hrušínský) a Leo (Karel Heřmánek) a jejich výrazy ve tváři, které napovídají, že už se nikdy neuvidí...to je taková síla, že to snad ani nejde zahrát. Prostě tohle je film, který je pro mě nejlépe ztvárněný krásnou poetikou s nastupujícím holocaustem. V tomhle filmu co záběr, to úžasná podívaná, kameraman Vladimír Smutný si parádně vyhrál, zejména s barevnými filtry, kde první půlka filmu je do žlutava a kde převládá zábava a druhá půlka je do modra, kde už se situace vyostřuje a naše území okupují německá vojska. Tohle je tak působivý snímek a snad nejlepší film Karla Kachyni, takovou překrásnou látku Oty Pavla by nikdo nedokázal natočit lépe. Pro Karla Heřmánka je to stoprocentní životní role. Absolutní genialita. A co ještě filmu nemůže chybět je nádherně kouzelná hudba Luboše Fišera (zejména záběry na srnce a ryby, ten hudební motiv je zosobnění poetiky a krásy). A ještě musím zmínit nádhernou roličku Lubora Tokoše jako malíře Nejezchleba. Pro mě jeden z nejlepších českých filmů, ne - li vůbec nejlepší! Srdcovka! ()
Nádherná povídka Oty Pavla, skvěle zpracovaná poetickou duší Karlem Kachyňou. ()
100 % - Stoprocentní převedení literárního stylu Oty Pavla do filmových políček. Opravdu málokdy se podaří takhle dokonalá adaptace. ()
Mohla bych sem v podstatě zkopírovat svůj komentář ke "Zlatým úhořům", zároveň ale připouštím, že "Srnci" jsou ve všech směrech o úroveň výš. Důvodem je především dramatická rovina příběhu a kvalitní herecké výkony (jen ty děti byly tentokrát méně výrazné než v "Úhořích"). Pan Heřmánek mi do role tatínka sedl o dost více než Vladimír Menšík, přesto jsem ale měla velký problém sympatizovat s člověkem, který trvale podvádí svou ženu. Silné 3*. ()
Krásný, bolestně upřímný příběh s nepřekonatelnými hereckými výkony Rudolfa Hrušínského a Karla Heřmánka. ()
Hezké a symbolické (zejména ke konci). Chvíli trvá, než si člověk zvykne na nestatickou kameru. (681., 29. IX. 2011) ()
Původní Pavlovy povídky jsem nečetla, ale nejen z hodin českého jazyka na gymnáziu si na ně samozřejmě pamatuji. U Kachyňovy adaptace oceňuji především to, že dokázal povídky přetavit v jeden celek, který má hlavu a patu a postupně gradující příběh. Líbil se mi kontrast mezi první, idyličtější polovinou a tou druhou, v níž všechno potemnělo a mířilo k nenávratnu. Celý snímek má kouzelnou atmosféru dávných časů, délka je tak akorát, přesto musím přiznat, že ne vždy mě bavil. ()
Nádherná adaptace knihy Oty Pavla. Skutečně skvěle vystižená atmosféra a Heřmánek podává výborný výkon. Doporučuji!!! ()
Skvělé herecké výkony a životní výkon Karla Heřmánka(NECHÁPU JEDNU VĚC, HEŘMÁNEK HRÁL HLAVNÍ ROLI A JE MEZI HERCI Z TOHODLE FILMU AŽ VE ČTVRTÉM RÁDKU!!! POD HERCI, KTEŘÍ VE FILMU HRÁLI I MALÉ ROLE!!!) výborný příběh, dobrá režije... co víc dodat. BEZ DISKUZÍ 5* ()
Pavlovy povídky jsou mému srdci velmi blízké a Karel Kachyňa se s nimi společně s výbornými herci v čele s Karlem Heřmánkem popasoval na výbornou (zejména scéna rozmluvy mezi Leem a Holanem je vskutku úchvatná), avšak dokonalá atmosféra knížky se do filmové podoby dle mého názoru snad ani převést nedá... Zcela bez diskuzí se jedná o vynikající český film, leč absolutorium jednoduše dát nemohu... ()
ocenenia : MFF Moskva 1987 - Nominácia na 1. cenu ()
moja zaujímavosť: V roku 1986 získal film Cenu československej filmovej kritiky a Prvú cenu na MFF v Montpellier. (dyfur) ()
Dobrý výtvarný styl a lokace plus Hrušínský opět v dobré roli. Ale jinak mě film moc nebral. Heřmánkův otec rodiny je podivně napsaná postava. Postelová dobrodružství střídají jeho scény odpovědného otce, nemluvě o podivné romanci k šéfově ženě... A kam se pak poděje Jirka Krampol? Dva bratři prostě odjedou do koncentráku a to je konec filmu? Jak dopadli? Jak dopadl zbytek rodiny? Bída. ()
Na konec dva malí kluci odchází s transportem do koncentráku a ztrácí se svým blízkým ,když jakoby se rozplynuli v kouři. Příznačné,kruté a smutné.Kachyňa. ()
Překrásný český film, který přes neustálé opakování v tv můžu vidět stále dokola. ()
Reklama