Režie:
Karel KachyňaKamera:
Josef IllíkHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Jiřina Bohdalová, Radoslav Brzobohatý, Gustav Opočenský, Miloslav Holub, Lubor Tokoš, Bořivoj Navrátil, Jiří Císler, Jaroslav Moučka, Karel Vašíček (více)Obsahy(1)
Mistrovské psychologické drama Ucho, otevřeně obžalovávající totalitní režimní praktiky, bylo natáčeno ve svobodnější atmosféře na sklonku šedesátých let, k divákům se však snímek dostal až po roce 1990. Náměstek ministra a jeho žena (Radoslav Brzobohatý a Jiřina Bohdalová) si už přivykli neustálému špehování a odposlouchávání státní bezpečností. Dokonce i doma mají slídivé „ucho" zaznamenávající jejich rozhovory. Jednou ale po pozdním návratu z vládní recepce ve své vile propadnou panice - vydedukují si totiž, že Ludvíkovi hrozí zatčení kvůli kritické zprávě, na níž se podílel. Během úzkostné, bezesné noci manželé proberou svůj vztah plný kompromisů, klamu a nelásky. S ránem přichází únava, vystřízlivění a děsivá realita: nic nekončí, ale pokračuje... (Bohemia MP)
(více)Recenze (573)
Přetvářka lidí a strach na veřejnosti je tady až nechutný. Funkcionář, který se bojí i vlastních lidí a hlavně odposlechu je dramatické až až. Po shlédnutí v noci jsem měl nepříjemný pocit.... ()
Báječné psychologické drama, jehož děj se odehrává jen na dvou místech během jedné noci. Ve filmu je silně citelná atmosféra strachu, typická pro socialismus. Ludvík, který zaujímá vysoký politický post, se po návratu z večírku obává, že je sledován a odposloucháván. Mistrně jej ztvárnil Radoslav Brzobohatý. Jeho žena Anna, Jiřina Bohdalová, jeho panickou hrůzu spíše zlehčuje. Strašidelnou atmosféru skvěle dokresluje také hudba Svatopluka Havelky a černobílý obraz. Drsné a pravdivé. ()
Bravurně natočený film s mrazivou a nefalšovanou atmosférou. Pomalu plynoucí děj vás do sebe vtáhne a prožíváte obavy i nejistotu hlavních aktérů, které perfektně ztvárnili Brzobohatý s Bohdalovou, ta navíc v životní roli. Jediná věc, která filmu chybí je nějak výrazně vygradované finále, i když po závěrečné větě: ,, Ludvo, já se bojím.'' mrazí. ()
Noc bez pomoci, noc mocně sílící "nemoci." Pozor, někdo nás poslouchá. Světlo světa spatřila charakterová slepota. Jak dlouho potrvá? B+B přepadeni armádou stínů, přistiženi v intimitě. Jak ustát tmu, padlou na lidskou hrdost? Kdy ustanou dny zrady? Kdo povolí, urazí zámek na kleci, utrhne "ucho" z kliky, potopí potupu? ()
Excelentní depresivní počin, kde herci ze sebe ždímají maximum a atmosféra houstne každou vteřinu. Nedivím se, že se Ucho stalo trezorovou záležitostí. Ta antikomunistická, antistalinistická rétorika z toho ční jako z málo kterého podobného filmu. A rudým se samozřejmě upřímná pravda nikdy nelíbila. Je to škoda, protože tohle mohl být jasný Oscarový kousek, který je dnes právem brán za klasiku žánru. Bravo tvůrcům. 80% ()
Skutecne nechapu, jak mohl tento film byt natocen a ze to proslo. I kdyz si na svou premieru musel pockat 20 let. Vyborna atmosfera, velice "verohodna" kamera a snad nejlepsi herecke vykony ve sve kariere obou hlavnich postav ( bez toho by ale takovy film nemohl fungovat ). Film ma velkou hodnotu pro dalsi generace. Par veci mi ale trosku vadilo ( otevreni branky " navsteve ", horici prkenko na zachode... ). Dlouho jsem uvazoval nad poctem hvezdicek a nakonec jsem se tesne rozhodl jen pro ctyri. Neco mi tam chybelo-malinko. ()
Pravý komunistický teror naroubovaný na stísněnou (mnohdy až thrillerově-hororovou) atmosféru domu, který se po návratu z večírku zdá být jiný a nikdo se moc nepozastavuje nad všudybylným Uchem. Ať už tam totiž odposlech skutečně je nebo ne, Ucho jednoduše slyší každou vaši protirežimní poznámku. Orwell by měl radost. Svým způsobem. ()
Tak toto je úchvatný film o "obyčejných" praktikách skvělého komunistického režimu, který hlídal všechny důležitější osoby pro chod a řízení státu. Jakákoliv odchylka od normálu, či od linie, jakkoliv by byla rozumná a pragmatická, se netolerovala a byla krutě trestána smrtí, či vězením. A tak nastává drama Ludvíka (skvělý Radoslav Brzobohatý) a jeho ženy Anny (skvělá Jiřina Bohdalová), když zjišťují, že všichni Ludvíkovo spolupracovníci a jehjich nadřízený ministr byli zatčeni. Začíná strach, promÍcháný ženskými výčitky na adresu Ludvíka (které jsou mimochodem vynikající ve své pravdivosti a logice, když se přizná k nevěře, ale chyba je vždy na mužově straně), zplsobené jeho pracovním vytížením a jejím nadměrným pitím alkoholu. A tak nastávají chvilky strachu, chvilky hádek, protože každá partnerská nedorozumění vycházejí z neochoty a neschopnosti komunikace s tím druhým, a chvilky, kdy se při vzpomínání daného večera dochází k drsnému zjištění o bestialitě a extrémním zneužití moci těch kteří za nitky ovládali státní vývoj a dění. Lidé jako Standa (dobrý Jiří Císler), a další tajní (Ladislav Křivánek, Alois Mottl, Frantiček Němec, Bronislav Poloczek, Josef Šulc a Jan Teplý) museli mít ohromně podivuhodnou náturu a zálibu v páchání těch nejhorších věcech druhým, když byli ochotní pracovat na odstraňování lidí slušnějších, než byli sami. Snad to bylo ze zištných důvodů, možná to byli největší oddanci komunistické ideologie, ktera za pošlapání jednotlivců chtěla vítězství pracujícího lidu. Ale jaké vítězství, když se vůbec nikdo nemohl k ničemu vyjádřit, mohl jen držet ústa a krok a dělat jen to, co od něj bylo očekáváno. Toužil snad někdo po takto zpryzněné ideologii? Která přinášela sladké dary jen pár vyvoleným a ani ti to neměli na neomezeně dlouhou dobu. Takže spíše zištné důvody, nízké požitky a určitá moc, která jim byla dána do rukou. A tak Ludvík s Annou prožijou psychologicky nejnáročnější noc, kdy zjišťují, že každé sebemenší vybočení se kretá velmi krutě, strach o svobodu, strach o život, strach o budoucnost a velmi nečekaný závěr. ÚCHVATNÉ! ()
Šíleně skvělá atmosferická bomba. Stačí už jen to, jak si vážím autorům za to, jaký film natočili a to zrovna v takové době. Že se film nemohl veřejně promítat a musel si na světlo světa pár let počkat. Komorní drama, které mi hodně evokovalo Spalovače mrtvol se skvělým Hrušínským. Hodně podobná kamera, mrazivá atmosféra a zároveň herecké výkony hlavních protagonistů pevných jako skála. Především Brzobohatý ukázal jaký je to pán herec, který dokáže v pohodě utáhnnout celý fllm. ()
Z obsahu mi bylo jasné, že na mě dýchne duch doby. A skutečně. Film jako absurdní drama skvělý. A to i dnes. Možná právě i dnes, kdy se sledování opět dostává na do popředí, byť ne takto. Za mě rozhodně spokojenost. ()
To je tak, když se dva lidi pohybují po jednom bytě a přitom má film mnohem víc atmosféry, než různé horory, thrillery, akčňáky a podobně. Kachyňa si dovolil v roce 1970 natočit něco, co samozřejmě muselo skončit v trezoru, ale co zároveň dnes funguje jako mrazivý odstrašující příklad doby, kterou nikdo (kromě zmrdů) nechce zpátky. 90% ()
Strach... ()
Člověk opět nevěřícně zírá, co se v tuzemské kinematografii, která je dnes hodna odplivnutí si, dokázalo v šedesátých letech natočit. Jedni se zasloužili o vznik nefalšovaného hororu (Spalovač mrtvol), druzí výborně zaznamenávali život okolo nás (Formanovy začátky) a tým okolo Kachyni se postaral o českou mutaci thrillerů, které neškodí, ale naopak pomáhá ani podle mě viditelná inspirace legendárním Hitchcockem - kupříkladu úvodní melodie, nebo propracovaný Procházkův scénář (s klidem ho mohu řadit na úroveň Vertiga). Jako každý správný thriller je i zde ta napínavá atmosféra, ovšem zde mi nikdo nevymluví konzervativní názor, že jedině sám Hitch to opravdu uměl. Tudíž si myslím, že i Ucho má v napětí mírné nedostatky, ale na druhou stranu atmosféru vylepšuje skvělá Illíkova kamera, která při flashbacích snímá děj subjektivně. Od nejistoty se přesunu k naprosté jistotě - naprosto suverénní herecké výkony, hlavně paní Bohdalová předvádí dle mě nejlepší ženský herecký výkon v dějinách českého filmu - kvalitou bych to přirovnal klidně i k Hrušínského Kopfrkinglovi. I přesto to nevidím na pět hvězd, atmosféra občas pokulhává, a přiznám se, že nad záverečnou replikou bezúspěšně dumám. Možná se v tomto případě potvrdí známé heslo, které praví, že na film je nejlepší se podívat dvakrát - poprvé, abych jej viděl a podruhé, abych jej pochopil. Prozatím však dávám čtyři hvězdy (80%) a smekám klobouk před všemi, co se výraznou měrou na filmu podíleli. ()
Vynikající kniha a vynikající film s vynikajícími hereckými výkony! Životní role Bohdalové - její ztvárnění arogantní maloměšťácké cynické sebestředné komunistické Anny bordelářky a proměna v "obyčejnou" ustrašenou ženskou bojící se o svou rodinu je na Oscara. Brzobohatý exceloval ještě ve Všichni dobří rodáci. O kvalitě de luxe u všech složek filmu nemůže snad nikdo pochybovat. Komentář píšu spíš proto, abych vyjádřila svůj hrůzný dojem z podobnosti se současností při posledním zhlédnutí minulý týden. Už se sice neposílá z politických důvodů do vězení a na popravy, to je samozřejmě podstatné a všichni to víme (spíš se dnes divíme, kolik "politiků" á la Vondra je nepostižitelných a sedět nejde a je uklizena na teplé místečko), ale pořád se špicluje, všichni v politice na sebe něco vědí...I ty blahosklonné Soudruhy Všemocné tu máme a stranické intriky, žranice a pijatyky taky, bezostyšné čerpání prebend, ta nechutná špína čišící z prostředí tohoto filmu je tu pořád a to to bylo prosím natočeno v roce 1970! ()
Další, z pro mě nepochopitelných důvodů, český film, který je vynášen do nebes. Dokážu pochopit, že tehdejšímu režimu nevyhovoval. Nicméně mě osobně nic nepřinesl, jen devadesát minut rozpaků. A tím se nechci dotknout všech těch, kterým TO nějak ublížilo nebo tak, tím chci jen říct, že ten film se mi prostě nelíbil. A nic na tom nemění ani obsazení Brzobohatého a Bohdalové, neboli velkých hereckých es. Myslím, že i o režimu jsou lepší filmy než Ucho. ()
Jeden z vrcholů českého filmu. Náměstek ministra, jeho slepičí ženuška (životní role J.B.), jedna villa a reminiscence právě proběhlé stranické zábavy, kde byl mimochodem zavržen jeden ministr. Dokonalá práce se světlem a atmosféra, kterou můžete krájet nožem. Nezapomenutelné! ()
To se snad muselo točit potají u Kachyňů doma, protože jinak nechápu, jak je možné (i přes uvolňování poměrů z konce 60. let), že něco takového mohlo vůbec vzniknout. Atmosféra je mrazivá, herecké výkony strhující. K plnému hodnocení mi tam ale přeci jenom chybělo trochu víc příběhovosti. Manželské hádky jsou, pravda, parádně zahrané, ale raději bych sledoval více politickou linii příběhu (jakkoli jsou tyto dvě roviny vzájemně propojeny). EDIT: Za odvahu něco takového natočit, přeci jenom musím tu pátou hvězdu přihodit. ()
Manželé " Bohdalovi" :-) excelentní... ()
Vynikající kamera (úžasná práce se světlem a stínem a nápadité užití subjektivní kamery), promyšlený střih (odpovídání v současnosti na dotazy v minulosti) a skvělé herecké výkony, v podstatě koncert pro dva. Nedivím se, že tenhle film hodně rychle zmizel do trezoru. ()
Radost vidět český film s takovými herci jako Bohdalová, Brzobohatý, o nichž můžu říct, že nebýt jich, film by nebyl tak dobrý. Půlku snímku jsem nevěděl, jestli si napětím kousat nehty, nebo ne. Druhou půlku jsem čelil psyhologickému teroru při řešení tíživého dilematu hlavních hrdinů. V závěru jsem společně s nimi rezignoval na všechno okolo a začal jsem se smiřovat s tím, že tento film skvěle servíruje atmosféru té doby. Brafo. ()
Reklama