Režie:
Aki KaurismäkiScénář:
Aki KaurismäkiKamera:
Timo SalminenHrají:
Turo Pajala, Susanna Haavisto, Matti Pellonpää, Eetu Hilkamo, Erkki Pajala, Matti Jaaranen, Hannu Viholainen, Jorma Markkula, Tarja Keinänen, Eino Kuusela (více)Obsahy(1)
Film vypráví o těžké životní situaci mladého horníka Kasurinena, jenž ztratil zaměstnání. Krátce poté, co jeho otec spáchá sebevraždu a přenechá mu starý automobil, vyráží Kasurinen na cestu za štěstím do jiného kraje. Cestou je však přepaden a oloupen o všechny úspory. Při hledání nového zaměstnání se seznámí s rozvedenou ženou a vzájemně si slíbí společný život. Vše se vyvíjí slibně až do okamžiku, kdy Kasurinen zbije muže, který ho oloupil. Záhy poté je odsouzen k pobytu ve vězení, ze kterého se mu sice podaří se spoluvězněm uprchnout, avšak jeho problémy tím zdaleka nekončí. (ČSFD)
(více)Recenze (43)
O niečo lepšie ako Tieni v raji, nakoľko Kaurismaki opäť stavil na mrazivú, ba dokonca až čiernu atmosféru, kedy bývalý baník musí čeliť poriadnym životným výzvam v štýle "Na chudobného aj hovno spadne". Režisér túto životnú situáciu zobrazil zaujímavo a unikátne a dokonca to malo o niečo väčší dotyk emócií na diváka, ako tomu bolo v prípade predošlého snímku. 75 % ()
Hodně přístupná romance, ve které Kaurismäki opakuje motiv útěku před sociálními poměry, na rozdíl od Calamari Union bez humoru a motiv osudové lásky "na hraně zákona", tentokrát ale bez okouzlující poezie periferie ze Stínů v ráji. Je to prostě pěkná historka vyprávěná tentokrát bez zásadní ironie a s důrazem na plynulost. Asi proto mi tu chybí Kaurismäkiho osobitá drsnost skrytá za zdánlivou nažehlenost - zbývá jen ta (bezesporu roztomilá) ležérní nažehlenost. ()
Další Kaurismäkiho ztroskotanec.Tentokrát horník, který po uzavření dolů brázdí v darovaném (dárce se zastřelil) a věčně otevřeném kabrioletu studené Finsko aby našel práci. Jenže se nechá při první příležitosti okrást o všechny své úspory a padne na úplné dno. Je totiž odsouzen do vězení za napadení člověka ve kterém poznal zloděje svých peněz. Z vězení lehce uteče, aby se mohl oženil s tou, kterou náhodou potkal před zatčením a ve které poznal tu pravou na celý život. Pro mě obrovské zklamání! Herce/neherce jsem vždy dokázala odpustit a byla jsem nadšena příběhem, který dával naději. Tady mě příběh ani příslib naděje nějak nedokázal oslovit. ()
Opět jeden z těch osobitých, absurdních snímků Akiho, kde vím, že bych ten film zařadila přesně do jeho šuplíku i bez informací, že je to jeho dílo. Přesto mi tady chybělo víc těch humorných situací, jako je třeba ve filmu Najal jsem si vraha. Ale kabriolet a soundtrack neměly chybu. A tak jak to bývá v divadle, trochu mně chybělo jeho stálé herecké/neherecké obsazení, ale byl tam alespoň jeden starý známý, Matti Pellonpää,. Holt, zvyk je železná košile. ()
Trocha menej humoru ale aj zvláštne-smutných vecí ako som u tohto režiséra zvyknutý. Forma a štýl však zostávajú a tiež momenty, ktoré prekvapia svojou absurdnosťou, hoci ich tu je menej ako obyčajne. Napríklad tá paródia na útek z väzenia, to bolo geniálne. Najviac ľutujem konca, to medové a melodramatické finále sa mi sem moc nehodilo. Slabší nadpriemer. 70/100 ()
Normálka , kedˇ idete do divočiny , musíte mať so sebou minimálne rambo kudlu , v ktorej rúčke máte sirku , kompas , háčiky na ryby a ja neviem čo ešte , ale kedˇ ste houmles , Kaurismäkiho houmles , tak musíte mať rádio , cigy , ráno kafčo a ako vidím , cadillac ! Toto bol pre mňa najnadupanejší gangsterský film všetkých čias !!! Opäť raz mám chuť žiť ! ()
Somewhere Over the Rainbow,alebo ako fínsky Nick Cave ku šťastiu prišiel a pokazil pritom všetko čo sa dalo.Kaurismäkiho Down by Law ()
[6/10] (Villealfa) (Eastmancolor /// Produkce: Aki Kaurismäki /// Scénář: Aki Kaurismäki /// Kamera: Timo Salminen) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
Sú typy, ktorým ide všetko na čo siahnu a bez ohľadu na to, či sú charakterní alebo nie. A potom sú typy, ktorým karta nejde nikdy nech robia čo robia. Správne, Taisto je typ číslo 2. Podstatné však je, že má číro, frajerský kukuč, slnečné brýle a americké fáro. Trochu sa to potom vykompenzuje. Možno aj v tom spočíva čaro celého filmu, teda že držíte postave palce, ale zároveň sa tešíte, čo zase poserie. Najlepšie je vopred o filme nič nevedieť, zásadný zvrat prichádza dosť neskoro a zbytočná znalosť zvoleného subžánru môže zážitok prvej polhodiny celkom oslabiť. Že tu nie je prítomný humor, by som príliš nesúhlasil, pokiaľ teda považujeme humor suchší ako púšť ešte za humor. ()
Za málo peněz, hodně poctivé muziky. ()
Toto bol hádam výsmech všetkým tým nadupaným thrillerom o úteku z väzenia a o vykradnutí banky. Takto sa to robí vážení! Trošku menej beznádeje ako som u Akiho zvyknutá, lebo snáď všetko sa Taistovi ako-tak darilo, tým pádom koniec nemal až takú silu. Dialógy medzi Taistom a Irmeli nemali chybičku, takisto aj vyfešákovaný Matti. ()
Nemám moc ráda Kaurismäkiho filmy, v nichž jsou prvky krimi či thrilleru, byť jsou oba žánry zparodovány. V Arielu potěšil a úsměv na tváři vyloudil alespoň Matti Pellonpää, který vyskočil z herecké škatulky s nápisem "nesmělý outsider" rovnou do vězení. A v roli protřelého, zkušeného kriminálníka, jenž zosnuje spolu s jedním kumpánem útěk z vězeňské cely, rozhodně nezklamal. ()
Kdybych chtěl být hnusně patetický, napíšu něco v tom smyslu, že neznám režiséra, který by svým filmovým dílem složil lepší hold lidské obyčejnosti (nebo snad lépe obyčejnému člověku), než Aki Kaurismäki, nebo něco v tom smyslu... A přitom ten hold neskládá úplně vážně, ale s tragikomickou nadsázkou. Už hodně dlouho se chystám zopáknout si podstatnou část jeho filmografie a konečně nastal čas. Začínám Arielem, kterým se prý poprvé proslavil a který už celý stoprocentně jede v nezaměnitelném režisérově stylu. Hlavní hrdina je typický Kaurismäkiho smolař, semletý mašinérií společenského systému a souhrou nešťastných okolností, který přesto stojí pořád zpříma, pod bičem osudu se nehrbí a z jeho ran si viditelně nic nedělá, nefňuká, nekňourá, nestěžuje si, snáší je mlčenlivě, stoicky a s hrdostí. Chce se živit poctivě, dělnicky, ale když mu to nebylo umožněno, zařídí se po svém. Z celého filmu se mi nejvíc líbí, jak Taisto ve vězeňské dílně tajně vysoustruží ocelový zásnubní prsten pro svou milou - typický (a nádherný) příklad Kaurismäkiho svérázné poetiky obyčejnosti. Silné čtyři. ()
Pre mňa veľké prekvapenie. Funguje to. Síce to má veľa spoločného s Jarmuschom, ale na to serie pes. Prvýkrát sa tá Kaurismäkiho fascinácia robotníckou triedou a podivnými ksichtmi vyplatila. Turo Pajala a Matti Pellonpää sú nezabudnuteľní. Obidvaja sú strašne nešikovný, ale majú srdce na správnom mieste. Dokonca tu funguje aj tá kritika súčasného systému a aj prerod z dobráka na človeka čo chce len prežiť. Stále mi síce vadí chladnosť v dialógoch, čo je prvok ktorý je všadeprítomný v každom filme tohto fínskeho nezávisláka, ale inak je to príjemne prekvapenie. Zabával som sa a pevne verím , že ma takto milo prekvapia aj jeho ďalšie filmy. ()
Spíše slabší Kaurismaki - kdo viděl například Shadows in Paradise nebo Lights in the dusk, nebude ničím překvapen - v Arielu je všechno možná až příliš zkratkovité, příliš němé a studené... 5/10 ()
Hlavní postava Taisto Kasurinen (zajímavý Turo Pajala) má pech, kam šlápne aneb jak vypadá horník bez dolu s kabrioletem na sněhu a prstýnkem z ocele v ruce (i v puse).. ()
Pokud máte rádi Skandinávii, podívejte se na Ariela. Dostane se vám přesně toho, co byste od finského filmu čekali - dlouhého mlčení, bizarních postav, studených exteriérů a humoru černého až do fialova. Není to pro každého, ale já jsem s podivnými Kaurismäkiho outsidery pokaždé nad míru spokojený... ()
Aki Kaurismäki se tímhle rozhodně nestal mým oblíbeným režisérem. I když se jedná o snímek zajímavý v tom, jak zachycuje prostředí a obecně jednotlivé postavy, nějak jsem se do postav nedokázal vžít, a ani vlastně do toho světa, který byl prezentován. Jako kdyby to byl ten náš, ale stejně mi přišel tak nějak podivně vzdálený. ()
Teda, tak parádní Kaurismäki, fakt zážitek. Hrozně vtipný, zároveň napínavý, hrdinové k sežrání, ten suchej až černej humor, to je síla. Hodně mi to zvedlo náladu, kterou jsem měl už tak dobrou. Pro mě určitě jeden z nej Kaurismäkiho filmů, i když si čim dál víc uvědomuju, že u něj nejspíš hodně záleží na rozpoložení, ve kterým film sledujete, takže více shlídnutí každýho jeho filmu je doporučeníhodný. Času škoda nebude, protože je to opravdu génius. ()
Reklama