Režie:
Sergej LoznicaScénář:
Sergej LoznicaKamera:
Oleg MutuHrají:
Vasilina Makovceva, Valeriu Andriuta, Sergei Kolesov, Lija Achedžakova, Boris Kamorzin, Viktor Němec, Sergej Ruskin, Sergej Fjodorov, Anton FjodorovVOD (1)
Obsahy(1)
Jednoho dne se ruské ženě, která žije v zapadlé vesničce, vrátí balíček, jejž poslala svému uvězněnému manželovi. Vystrašená a plná obav se vydává na pitoreskní cestu do odlehlé části země, kde stojí vězení, které je pro mnohé spíš nedobytnou pevností. Čeká jí byrokratická absurdita, věrolomné charaktery ze společenské spodiny, ústrky, násilí i poznání, že žalář nekončí zdmi a ostnatými dráty, ale pokračuje daleko za jejich hranice. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (18)
Co mi z filmu utkvělo. Společnost prolezlá bídou, buranstvím a alkoholismem. Mozky vymyté propagandou a samohonkou, kyselé okurky v obří sklenici, hraní flašky a ožralé ruské matróny v kombiné válející se po stejně ožralých chlapech v ušmudlaných nátělnících, hrdinné písně znějící z úst bývalých vojáků sovětských armád. V závěru film sklouznul do nabubřelé alegorie. A uťápnutá ženuška s nedoručitelným balíkem pro svého uvězněného manžela jen tak proplouvá dějem a udiveným, nic nechápajícím pohledem kráčí vstříc svému osudu. ()
Moderná verzia Dostojevského predlohy zasadená do ruského prostredia, ktoré autor zobrazuje mrazivo realistickým spôsobom, ktorý človeka len utvrdí v tom, že z Ruska ozaj nič dobré okrem vodky asi nemôže prísť. Každopádne ale natočené nudným a príliš pre diváka neatraktívnym spôsobom s maximálne prehnanou minutážou. 40 % ()
Loznicova filmařina působí zastarale, navzdory precizně zrežírované mizanscéně a úsporné Mutuově kameře. Stejně zastarale ale působí i metaforické pozadí Krotké, které je výtahem z klasické ruské literatury, k němuž autor nepřidává nic naléhavě současného. Jeho drastické ruské vězení tak stojí na chatrných základech. V Mém štěstí si vedl podstatně méně didakticky a s podstatně působivějším výsledkem. ()
Tak toto je riadny ПИЗДЕЦ... блядь. Hollywood mal v obľube produkovať anti German filmy (napr. Smrtonostná pasca kde US patrioti likvidujú nemeckých modrookých, blond teroristov Hans Gruber & Co), teraz sa to otáča na anti Ruské filmy. Loznica je Bielorus, študoval v Kieve a je to ukrajinský režisér žijúci dlhodobo v Nemecku.V Rusku sa neukázal od roku 2014.Kde to tak asi natáčal v roku 2017? Žeby na Ukrajine? Na filme sa podielalo 5 krajín anti Ruskej ligy. Nie je mi jasné ako sa podieľalo samotné Rusko, asi len druhotriednymi hercam, šéfkou castingu a pod. Nebyť toho že film je v ruštine a autá majú ruské ŠPZ sedel by úplne na film o Ukrajinských pomeroch, možno ešte horších. Krym je Ruský, na juhovýchode Ukrajiny je Novorusko, UA druhý najchudobnejší štát v Európe, cesta do EU a NATO v nekonečne, za ropu a plyn treba platiť svetové ceny a kradnúť sa už nedá, tak si treba aspoň takto kopnúť. Nič kladné, degenerovaní ľudia, alkoholici, prostitútky, korupcia atď. Na konci asi aj Loznicovi hrablo v bedne a preradil na halicinácie v hlave hlavnej hrdinky. A s Dostojevskeho dielom to nemá nič spoločné, asi len vylepšenie image pre Európske anti Ruské publikum.Spájať meno Dostojevského s týmto odpadom je nechutné. ()
Skvelý, pravdivý a práve preto veľmi bolestný metaforický film o tom, čo je to povestná "široká ruská duša" zobrazuje Rusko ako zakliatu totalitnú krajinu, kde ľudský život nemá cenu a ľudské práva - ale ani česť, spravodlivosť a dôstojnosť - neexistujú ani nikdy neexistovali. Kto má v ruke zbraň, môže všetko. Humanitárne organizácie tretieho sektora sú "fašisti". Bezuzdné násilie a nemožnosť dovolať sa spravodlivosti sú tu normou. Rezignovaní obyvatelia nemajú inú možnosť, len sa otupovať alkoholom. Pravdaže, fanatickým putinofilom neotvorí oči žiadny film. My ostatní by sme mali robiť všetko pre to, aby nás veľký ruský medveď už nikdy viac neobjal vo svojom mocnom objatí... ()
Reklama